copyright-and-globalization.html - en to ro translation catalogue (124 entries)

note: type: Content of: <title>
en: Copyright and Globalization in the Age of Computer Networks - GNU Project - Free Software Foundation
ro: Copyrightul și globalizarea în era rețelelor de calculatoare - Proiectul GNU - Fundația pentru Software Liber

note: type: Content of: <div><h2>
en: Copyright and Globalization in the Age of Computer Networks
ro: Copyrightul și globalizarea în era rețelelor de calculatoare

note: type: Content of: <div><p>
en: <b>RICHARD STALLMAN</b>: I should [begin by explaining why I have refused to allow this Forum to be web cast], in case it wasn't clear fully what the issue is: The software they use for web broadcasting requires the user to download certain software in order to receive the broadcast.  That software is not free software.  It's available at zero price but only as an executable, which is a mysterious bunch of numbers.
ro: <b>RICHARD STALLMAN</b>: S-ar cuveni [să încep prin a explica de ce am refuzat să permit ca acest Forum să fie difuzat pe web], în caz că nu este clar care este problema: Software-ul folosit pentru difuzarea pe web îi cere utilizatorului să descarce un anumit software pentru a primi emisiunea. Acel software nu este software liber. Este disponibil gratuit, dar numai ca executabil, care este o înșiruire misterioasă de numere.

note: type: Content of: <div><p>
en: What it does is secret.  You can't study it; you can't change it; and you certainly can't publish it in your own modified version.  And those are among the freedoms that are essential in the definition of &ldquo;free software.&rdquo;
ro: Este secret ce face el. Nu-l poți studia; nu-l poți schimba; și desigur nu-l poți publica în propria ta versiune modificată. Iar acestea sunt printre libertățile esențiale în definiția „software-ului liber”.

note: type: Content of: <div><p>
en: So if I am to be an honest advocate for free software, I can hardly go around giving speeches, then put pressure on people to use nonfree software.  I'd be undermining my own cause.  And if I don't show that I take my principles seriously, I can't expect anybody else to take them seriously.
ro: Așadar, dacă vreau să fiu un militant sincer pentru software-ul liber, nu pot să mă plimb și să țin discursuri, apoi să pun presiune pe oameni să folosească software neliber. Mi-aș submina propria cauză. Iar dacă nu arăt că îmi iau principiile în serios, nu mă pot aștepta ca alții să le ia în serios.

note: type: Content of: <div><p>
en: However, this speech is not about free software.  After I'd been working on the free software movement for several years and people started using some of the pieces of the GNU operating system, I began getting invited to give speeches [at which] &hellip; people started asking me: &ldquo;Well, how do the ideas about freedom for software users generalize to other kinds of things?&rdquo;
ro: Totuși, acest discurs nu este despre software liber. După ce lucrasem la mișcarea pentru software liber mai mulți ani și oamenii începuseră să folosească unele părți din sistemul de operare GNU, am început să primesc invitații să țin discursuri [unde]... oamenii m-au întrebat: „Cum se generalizează ideile despre libertate pentru utilizatorii de software la alte clase de lucruri?”

note: type: Content of: <div><p>
en: And, of course, people asked silly questions like, &ldquo;Well, should hardware be free?&rdquo; &ldquo;Should this microphone be free?&rdquo;
ro: Și, desigur, oamenii întrebau lucruri naive ca „ar trebui ca hardware-ul să fie liber?” „Ar trebui ca acest microfon să fie liber?”

note: type: Content of: <div><p>
en: But for other kinds of information, you can raise the issue because any kind of information that can be stored on a computer, conceivably, can be copied and modified.  So the ethical issues of free software, the issues of a user's right to copy and modify software, are the same as such questions for other kinds of published information.  Now I'm not talking about private information, say, personal information, which is never meant to be available to the public at all.  I'm talking about the rights you should have if you get copies of published things where there's no attempt to keep them secret.
ro: Dar pentru alte feluri de informație, poți ridica această problemă, pentru că, teoretic, orice fel de informație care poate fi stocată într-un calculator poate fi copiată și modificată. Așadar, chestiunile etice ale software-ului liber, chestiunile despre dreptul unui utilizator de a copia și modifica software-ul, sunt aceleași cu întrebările legate de alte feluri de informații publicate. Acum, eu nu vorbesc despre informații private, de exemplu informațiile personale, care nu sunt concepute să fie disponibile publicului. Vorbesc despre drepturile pe care ar trebui să le aveți dacă obțineți copii ale unor date publicate când nu există nicio tentativă de a le ține secrete.

note: type: Content of: <div><p>
en: In order to explain my ideas on the subject, I'd like to review the history of the distribution of information and of copyright.  In the ancient world, books were written by hand with a pen, and anybody who knew how to read and write could copy a book about as efficiently as anybody else.  Now somebody who did it all day would probably learn to be somewhat better at it, but there was not a tremendous difference.  And because the copies were made one at a time, there was no great economy of scale.  Making ten copies took ten times as long as making one copy.  There was also nothing forcing centralization; a book could be copied anywhere.
ro: Pentru a-mi explica ideile privind subiectul, aș vrea să trec în revistă istoria distribuirii informației și a copyrightului. În antichitate, cărțile se scriau de mână cu condeiul și oricine știa să citească și să scrie putea copia o carte cam la fel de eficient ca oricine altcineva. Cineva care făcea aceasta toată ziua probabil devenea ceva mai priceput, dar nu exista o diferență imensă. Și, deoarece copiile erau făcute una câte una, nu exista o economie de scară. Să faci zece cópii dura de zece ori mai mult decât să faci o copie. Nimic nu forța nici centralizarea; o carte putea fi copiată oriunde.

note: type: Content of: <div><p>
en: You could also copy a passage out of one book, then write some other words, and copy a passage from another book and write some more and so on, and this was making a compendium.  Compendia were also very useful.  There are works that are lost but parts of them survived when they were quoted into other books that got to be more popular than the original.  Maybe they copied the most interesting parts, and so people made a lot of copies of these, but they didn't bother copying the original because it wasn't interesting enough.
ro: Puteai, de asemenea, să copiezi un pasaj dintr-o carte, apoi să scrii alte cuvinte și să copiezi un pasaj dintr-altă carte, apoi să continui să scrii și tot așa, și aceasta avea drept rezultat un compendiu. Și compendiile au fost folositoare. Există opere care s-au pierdut, dar părți din ele au supraviețuit când au fost citate în alte cărți care au ajuns mai populare decât originalele. Poate au copiat părțile cele mai interesante, așa că oamenii au făcut o mulțime de cópii după acestea, dar nu s-au obosit să copieze originalul, pentru că nu era destul de interesant.

note: type: Content of: <div><p>
en: Now as far as I can tell, there was no such thing as copyright in the ancient world.  Anyone who wanted to copy a book could copy the book.  Later on, the printing press was developed and books started to be copied on the printing press.  Now the printing press was not just a quantitative improvement in the ease of copying.  It affected different kinds of copying unevenly because it introduced an inherent economy of scale.  It was a lot of work to set the type and much less work to make many identical copies of the page.  So the result was that copying books tended to become a centralized, mass-production activity.  Copies of any given book would probably be made in only a few places.
ro: Din câte cunosc, nu exista niciun fel de copyright în lumea antică. Oricine dorea să copieze o carte o putea copia. Mai târziu a fost inventat tiparul și cărțile au început să fie copiate la tipar. Acum, tiparul nu era doar o îmbunătățire cantitativă a ușurinței copierii. El a afectat în mod inegal diverse tipuri de copiere pentru că introducea o economie de scară inerentă. Cerea multă muncă să creezi matrița și mult mai puțină muncă să faci multe copii identice ale paginii. Așadar, ca rezultat copierea cărților a tins să devină o activitate centralizată de producție în masă. Copiile oricărei cărți erau probabil făcute doar în câteva locuri.

note: type: Content of: <div><p>
en: It also meant that ordinary readers couldn't copy books efficiently.  Only if you had a printing press could you do that.  So it was an industrial activity.
ro: Aceasta mai însemna că cititorii de rând nu puteau copia cărți eficient. Numai dacă aveai un tipar puteai face asta. Deci era o activitate industrială.

note: type: Content of: <div><p>
en: Now for the first few centuries of printing, printed books did not totally replace hand-copying.  Hand-copied books were still made, sometimes by rich people and sometimes by poor people.  The rich people did this to get an especially beautiful copy that would show how rich they were, and poor people did it because maybe they didn't have enough money to buy a printed copy but they had the time to copy a book by hand.  As the song says, &ldquo;Time ain't money when all you got is time.&rdquo;
ro: Acum, în primele secole ale tiparului, cărțile tipărite nu au înlocuit complet copierea manuală. Încă se mai făceau cărți copiate de mână, uneori de către oameni bogați, iar alteori de către oameni săraci. Oamenii bogați făceau aceasta pentru a obține o copie deosebit de frumoasă care să arate cât de bogați sunt, iar oamenii săraci o făceau pentru că poate nu aveau destui bani să cumpere o copie tipărită, dar aveau timp să copieze o carte de mână. Vorba cântecului, „Timpul nu este bani când timpul este tot ce ai”.

note: type: Content of: <div><p>
en: So hand-copying was still done to some extent.  I think it was in the 1800s that printing actually got to be cheap enough that even poor people could afford printed books if they were literate.
ro: Prin urmare, copierea manuală se mai practica într-o anumită măsură. Cred că în secolul al XIX-lea tipărirea a devenit suficient de ieftină pentru ca și oamenii săraci să-și permită cărți tipărite dacă știau carte.

note: type: Content of: <div><p>
en: Now copyright was developed along with the use of the printing press and given the technology of the printing press, it had the effect of an industrial regulation.  It didn't restrict what readers could do; it restricted what publishers and authors could do.  Copyright in England was initially a form of censorship.  You had to get government permission to publish the book.  But the idea has changed.  By the time of the U.S. Constitution, people came to a different idea of the purpose of copyright, and I think that that idea was accepted in England as well.
ro: Copyrightul a fost dezvoltat în paralel cu folosirea tiparului și, dându-se tehnologia tiparului, a avut efectul unui regulament industrial. El nu limita ce puteau face cititorii; el limita ce puteau face editorii și autorii. Copyrightul în Anglia a fost inițial o formă de cenzură. Trebuia să obții permisiunea guvernului ca să publici o carte. Dar ideea s-a schimbat. Pe timpul Constituției SUA, oamenii au ajuns la o idee diferită despre scopul copyrightului și cred că acea idee a fost acceptată și în Anglia.

note: type: Content of: <div><p>
en: For the U.S. Constitution it was proposed that authors should be entitled to a copyright, a monopoly on copying their books.  This proposal was rejected.  Instead, a crucially different proposal was adopted which is that, for the sake of promoting progress, Congress could optionally establish a copyright system that would create these monopolies.  So the monopolies, according to the U.S. Constitution, do not exist for the sake of those who own them; they exist for the sake of promoting the progress of science.  The monopolies are handed out to authors as a way of modifying their behavior to get them to do something that serves the public.
ro: Pentru Constituția SUA s-a propus ca autorii să aibă dreptul la un copyright, un monopol pe copierea cărților lor. Această propunere a fost respinsă. În locul ei, a fost adoptată o propunere cu o diferență crucială, anume că, în scopul promovării progresului, Parlamentul avea opțiunea de a înființa un sistem de copyright care să creeze aceste monopoluri. Deci monopolurile, conform Constituției SUA, nu există pentru beneficiul celor care le dețin; ele există pentru promovarea progresului științei. Monopolurile sunt acordate autorilor ca o modalitate de a le modifica comportamentul și a-i convinge să facă ceva ce servește publicului.

note: type: Content of: <div><p>
en: So the goal is more written and published books which other people can then read.  And this is believed to contribute to increased literary activity, increased writing about science and other fields, and society then learns through this.  That's the purpose to be served.  The creation of private monopolies was a means to an end only, and the end is a public end.
ro: Așadar, scopul este să fie scrise și publicate mai multe cărți pe care alți oameni să le poată citi. Și se crede că aceasta contribuie la sporirea activității literare, sporirea scrierilor științifice și din alte domenii, iar astfel societatea învață. Acesta este scopul care trebuie servit. Crearea monopolurilor private a fost doar un mijloc pentru atingerea unui scop, iar scopul este unul public.

note: type: Content of: <div><p>
en: Now copyright in the age of the printing press was fairly painless because it was an industrial regulation.  It restricted only the activities of publishers and authors.  Well, in some strict sense, the poor people who copied books by hand may have been infringing copyright, too.  But nobody ever tried to enforce copyright against them because it was understood as an industrial regulation.
ro: Copyrightul în epoca tiparului era destul de blând fiindcă era un regulament industrial. El îngrădea numai activitățile editorilor și ale autorilor. Bine, într-un sens strict, oameni săraci care copiau cărți manual probabil încălcau și ei copyrightul. Dar nimeni nu a încercat măcar să le impună copyrightul pentru că acesta era înțeles ca un regulament industrial.

note: type: Content of: <div><p>
en: Copyright in the age of the printing press was also easy to enforce because it had to be enforced only where there was a publisher, and publishers, by their nature, make themselves known.  If you're trying to sell books, you've got to tell people where to come to buy them.  You don't have to go into everybody's house to enforce copyright.
ro: Copyrightul în epoca tiparului era, de asemenea, ușor de impus deoarece trebuia impus numai acolo unde exista un editor, iar editorii, prin natura lor, se făceau cunoscuți. Dacă încerci să vinzi cărți, trebuie să le spui oamenilor unde să vină pentru a le cumpăra. Nu trebuie să intri în casa fiecăruia ca să impui copyrightul.

note: type: Content of: <div><p>
en: And, finally, copyright may have been a beneficial system in that context.  Copyright in the U.S. is considered by legal scholars as a trade, a bargain between the public and authors.  The public trades away some of its natural rights to make copies, and in exchange gets the benefit of more books' being written and published.
ro: Și, în sfârșit, copyrightul poate să fi fost un sistem benefic în acel context. Copyrightul în SUA este considerat de către erudiții în drept un schimb, un troc între public și autori. Publicul renunță la o parte din dreptul său natural de a face cópii, iar în schimb obține ca beneficiu mai multe cărți scrise și publicate.

note: type: Content of: <div><p>
en: But the context is changing, and that has to change our ethical evaluation of copyright.  Now the basic principles of ethics are not changed by advances in technology; they're too fundamental to be touched by such contingencies.  But our decision about any specific question is a matter of the consequences of the alternatives available, and the consequences of a given choice may change when the context changes.  That is what is happening in the area of copyright law because the age of the printing press is coming to an end, giving way gradually to the age of the computer networks.
ro: Dar contextul este în schimbare și aceasta trebuie să schimbe evaluarea noastră etică a copyrightului. Acum, principiile etice de bază nu sunt schimbate de progresele tehnologice; ele sunt prea fundamentale pentru a fi afectate de astfel de eventualități. Dar decizia noastră față de orice întrebare ține de consecințele alternativelor disponibile, iar consecințele unei alegeri se pot schimba atunci când contextul se schimbă. Exact asta se întâmplă în domeniul legii copyrightului, pentru că era tiparului este pe sfârșite, făcând treptat loc erei rețelelor de calculatoare.

note: type: Content of: <div><p>
en: Computer networks and digital information technology are bringing us back to a world more like the ancient world where anyone who can read and use the information can also copy it and can make copies about as easily as anyone else could make them.  They are perfect copies and they're just as good as the copies anyone else could make.  So the centralization and economy of scale introduced by the printing press and similar technologies is going away.
ro: Rețelele de calculatoare și tehnologia informației digitale ne readuc într-o lume care seamănă mai mult cu lumea antică, în care oricine știe să citească și poate folosi informația o poate și copia și poate face cópii la fel de ușor ca oricine altcineva. Sunt copii perfecte și sunt la fel de bune ca orice copii pe care le poate face altcineva. Deci centralizarea și economia de scară introduse de tipar și de tehnologiile similare sunt în curs de dispariție.

note: type: Content of: <div><p>
en: And copyright used to be, arguably, an advantageous trade for the public to make because the public was trading away freedoms it couldn't exercise.  Well, now it can exercise these freedoms.  What do you do if you have been producing a byproduct which was of no use to you and you were in the habit of trading it away and then, all of a sudden, you discover a use for it? You can actually consume it, use it.  What do you do? You don't trade at all; you keep some.  And that's what the public would naturally want to do.
ro: Și, se putea argumenta, copyrightul era un schimb avantajos pentru public pentru că publicul renunța la niște libertăți pe care nu le putea exercita. Ei bine, acum el poate exercita aceste libertăți. Ce faci dacă ai un produs secundar care îți era inutil și pe care obișnuiai să-l vinzi, iar apoi, dintr-o dată, descoperi că îl poți folosi? Îl poți consuma, utiliza. Ce faci? Nu mai faci comerț cu el; îl păstrezi. Și asta ar dori publicul, în mod natural, să facă.

note: type: Content of: <div><p>
en: That's what the public does whenever it's given a chance to voice its preference; it keeps some of this freedom and exercises it.  Napster is a big example of that, the public deciding to exercise the freedom to copy instead of giving it up.  So the natural thing for us to do to make copyright law fit today's circumstances is to reduce the amount of copyright power that copyright owners get, to reduce the amount of restriction that they place on the public and to increase the freedom that the public retains.
ro: Aceasta face publicul oricând i se dă șansa de a-și exprima preferința; păstrează o parte din această libertate și o exercită. Napster este un exemplu faimos de cum decide publicul să-și exercite libertatea de a copia în loc să renunțe le ea. Deci pentru a acomoda legea copyrightului la circumstanțele de astăzi, natural ar fi să reducem puterea pe care o primesc deținătorii de copyright, să reducem cantitatea de restricții pe care ei le impun publicului și să sporim libertatea pe care o păstrează publicul.

note: type: Content of: <div><p>
en: But this is not what the publishers want to do.  What they want to do is exactly the opposite.  They wish to increase copyright powers to the point where they can remain firmly in control of all use of information.  This has led to laws that have given an unprecedented increase in the powers of copyright.  Freedoms that the public used to have in the age of the printing press are being taken away.
ro: Dar nu asta vor să facă editorii. Ce vor ei este exact opusul. Ei vor să mărească puterile copyrightului până la punctul în care ei dețin controlul ferm al oricărei folosiri a informației. Aceasta a condus la legi care au generat o creștere nemaiîntâlnită a puterilor copyrightului. Libertăți pe care publicul le avea în epoca tiparului sunt acum revocate.

note: type: Content of: <div><p>
en: These are freedoms that the publishers would like to take away, but they can't do this for printed books because that would be too obvious a power-grab and would raise an outcry. So they have found an indirect strategy: First, they obtain the legislation to take away these freedoms for e-books when there are no e-books; so there's no controversy.  There are no pre-existing users of e-books who are accustomed to their freedoms and will defend them.  That they obtained with the Digital Millennium Copyright Act in 1998.  Then they introduce e-books and gradually get everybody to switch from printed books to e-books and eventually the result is, readers have lost these freedoms without ever having an instant when those freedoms were being taken away and when they might have fought back to retain them.
ro: Acestea sunt libertăți pe care editorii ar vrea să le elimine, dar nu pot face asta cu cărțile tipărite, pentru că ar fi o arogare de putere prea evidentă și ar genera un protest public. Așa că au găsit o strategie indirectă: întâi, obțin legislația care să elimine aceste libertăți pentru e-cărți când nu există e-cărți; ca să nu fie controverse. Nu există utilizatori deja existenți de e-cărți care sunt obișnuiți cu libertățile lor și și le vor apăra. Aceasta au obținut cu Digital Millennium Copyright Act în 1998. Apoi, introduc e-cărțile și treptat îi fac pe toți să comute de la cărți tipărite la e-cărți și, în final, rezultatul este că cititorii și-au pierdut aceste libertăți fără să fi existat vreun moment când libertățile le erau luate și când ei ar fi putut să lupte ca să și le păstreze.

note: type: Content of: <div><p>
en: But the movie companies objected and they went to court.  You see, the movie companies used to make a lot of films where there was a mad scientist and somebody was saying, &ldquo;But, Doctor, there are some things Man was not meant to know.&rdquo; They must have watched their own films too much because they came to believe that the format of DVDs is something that Man was not meant to know.  And they obtained a ruling for total censorship of the software for playing DVDs.  Even making a link to a site where this information is legally available outside the U.S. has been prohibited.  An appeal has been made against this ruling.  I signed a friend-of-the-court brief in that appeal, I'm proud to say, although I'm playing a fairly small role in that particular battle.
ro: Dar companiile de filme au obiectat și au mers la tribunal. Vedeți, companiile de filme făceau pe vremuri o mulțime de filme cu un savant nebun căruia cineva îi spunea „dar, Doctore, există lucruri pe care Omul nu este menit să le cunoască”. Probabil s-au uitat prea mult la propriile lor filme, căci au ajuns să creadă că formatul DVD este ceva ce Omul nu este menit să cunoască. Și au obținut o decizie judecătorească pentru cenzura totală a software-ului de redat DVD-uri. A fost interzis chiar și să pui o legătură către un site unde această informație este disponibilă legal în afara SUA. S-a făcut un apel împotriva acestei decizii. Am semnat și eu o scurtă expunere ca prieten al tribunalului [<em>n. trad.</em> amicus curiae], mă mândresc să o spun, deși joc un rol mic în acea bătălie.

note: type: Content of: <div><p>
en: What will happen with that particular battle, we don't know.  But meanwhile Australia has passed a similar law and Europe is almost finished adopting one; so the plan is to leave no place on earth where this information can be made available to people.  But the U.S.  remains the world leader in trying to stop the public from distributing information that's been published.
ro: Ce se va întâmpla cu această bătălie, nu știm. Dar între timp Australia a trecut o lege asemănătoare și Europa aproape a terminat de adoptat una; deci planul este să nu lase nici un loc pe pământ unde această informație să poată fi pusă la dispoziția oamenilor. Dar SUA rămâne liderul mondial în încercarea de a opri publicul să distribuie informații care au fost publicate.

note: type: Content of: <div><p>
en: The U.S. is using all of these measures now.  First, guards watching copying equipment.  Well, in copy stores, they have human guards to check what you copy.  But human guards to watch what you copy in your computer would be too expensive; human labor is too expensive.  So they have robot guards.  That's the purpose of the Digital Millennium Copyright Act.  This software goes in your computer; it's the only way you can access certain data and it stops you from copying.
ro: SUA folosește aceste metode acum. Întâi, gărzi care să păzească echipamentele de copiere. Ei bine, în magazinele de copiat, au gărzi umane care verifică ce copiezi. Dar gărzile umane care să supravegheze ce copiezi pe calculatorul tău ar fi prea scumpe; manopera este prea scumpă. De aceea au gărzi robotice. Acesta este scopul Digital Millennium Copyright Act. Acest software stă pe calculatorul tău; este singurul mod în care poți accesa anumite date și el te împiedică să le copiezi.

note: type: Content of: <div><p>
en: There's a plan now to introduce this software into every hard disk, so that there could be files on your hard disk that you can't even access except by getting permission from some network server to access the file.  And to bypass this software or even tell other people how to bypass it is a crime.
ro: Există un plan de a introduce acest software pe fiecare disc dur, astfel încât s-ar putea afla pe discul vostru fișiere pe care nici nu le puteți accesa decât dacă obțineți de la un server de rețea permisiunea să accesați acel fișier. Și să ocoliți acest software sau chiar și să le spuneți altora cum să-l ocolească este un delict.

note: type: Content of: <div><p>
en: Second, harsh punishments.  A few years ago, if you made copies of something and handed them out to your friends just to be helpful, this was not a crime; it had never been a crime in the U.S.  Then they made it a felony, so you could be put in prisons for years for sharing with your neighbor.
ro: A doua, pedepse aspre. Acum câțiva ani, dacă făceai cópii după ceva și le dădeai prietenilor tăi ca să-i ajuți, nu era un delict. Nu a fost niciodată un delict în SUA. Apoi au făcut din aceasta un delict de gravitate maximă, astel că puteți intra la închisoare ani de zile dacă împărțiți ceva cu vecinul vostru.

note: type: Content of: <div><p>
en: Third, informers.  Well, you may have seen the ads on TV, the ads in the Boston subways asking people to rat on their co-workers to the information police, which officially is called the Software Publishers Association.
ro: A treia, informatorii. Poate ați observat reclamele de la televizor, reclamele din metrourile din Boston rugându-i pe oameni să-și pârască colegii la serviciul de informații, care oficial se numește Asociația Dezvoltatorilor de Software.

note: type: Content of: <div><p>
en: And fourth, collective responsibility.  In the U.S., this has been done by conscripting Internet service providers, making them legally responsible for everything their customers post.  The only way they can avoid always being held responsible is if they have an invariable procedure to disconnect or remove the information within two weeks after a complaint.  Just a few days ago, I heard that a clever protest site criticizing City Bank for some of its nasty policies was disconnected in this way.  Nowadays, you don't even get your day in court; your site just gets unplugged.
ro: Și a patra, răspunderea colectivă. În SUA, aceasta s-a făcut prin recrutarea furnizorilor de servicii Internet, făcându-i răspunzători legal pentru tot ce oferă spre descărcare clienții lor. Singurul mod în care pot evita să fie găsiți răspunzători este dacă au o procedură invariabilă de a deconecta sau șterge informația în termen de două săptămâni după o plângere. Acum numai câteva zile am auzit că un site inteligent de protest care critica Citibank pentru niște reguli murdare ale lor a fost deconectat în acest fel. În zilele noastre, nici măcar nu ai dreptul la un proces; pur și simplu ți se deconectează site-ul.

note: type: Content of: <div><p>
en: And, finally, propaganda, starting in childhood.  That's what the word &ldquo;pirate&rdquo; is used for.  If you'll think back a few years, the term &ldquo;pirate&rdquo; was formerly applied to publishers that didn't pay the author.  But now it's been turned completely around.  It's now applied to members of the public who escape from the control of the publisher.  It's being used to convince people that only a nasty enemy of the people would ever do this forbidden copying.  It says that &ldquo;sharing with your neighbor is the moral equivalent of attacking a ship.&rdquo; I hope that you don't agree with that and if you don't, I hope you will refuse to use the word in that way.
ro: Și, în cele din urmă, propaganda, începând din copilărie. De aceea se folosește cuvântul „pirat”. Dacă vă amintiți acum câțiva ani, termenul „pirat” li se aplica editorilor care nu-l plăteau pe autor. Dar acum el a fost întors complet pe dos. Li se aplică membrilor publicului care scapă de sub controlul editorului. El este folosit pentru a-i convinge pe oameni că numai un urât dușman al poporului ar face vreodată copii interzise. Spune că „a împărți cu vecinul tău este echivalent moral cu a ataca o navă”. Sper că nu sunteți de acord cu asta și, dacă nu sunteți, sper că veți refuza să folosiți cuvântul astfel.

note: type: Content of: <div><p>
en: So the publishers are purchasing laws to give themselves more power.  In addition, they're also extending the length of time the copyright lasts.  The U.S. Constitution says that copyright must last for a limited time, but the publishers want copyright to last forever.  However, getting a constitutional amendment would be rather difficult, so they found an easier way that achieves the same result.  Every 20 years they retroactively extend copyright by 20 years.  So the result is, at any given time, copyright nominally lasts for a certain period and any given copyright will nominally expire some day.  But that expiration will never be reached because every copyright will be extended by 20 years every 20 years; thus no work will ever go into the public domain again.  This has been called &ldquo;perpetual copyright on the installment plan.&rdquo;
ro: Așadar, editorii cumpără legi pentru a-și da lor înșiși mai multă putere. În plus, extind și durata în timp a copyrightului. Constituția SUA spune că copyrightul trebuie să dureze un timp limitat, dar editorii vor ca el să dureze veșnic. Totuși, să schimbi constituția ar fi cam dificil, așa că au găsit o cale mai ușoară care obține același rezultat. La fiecare 20 de ani, ei extind retroactiv copyright-ul cu 20 de ani. Deci rezultatul este că, la orice moment, copyright-ul durează, nominal, o anumită perioadă și orice copyright dat va expira nominal într-o zi. Dar nu se ajunge niciodată la acea expirare pentru că fiecare copyright este extins cu 20 de ani la fiecare 20 de ani; astfel, nicio operă nu va mai intra în domeniul public. Acesta a fost numit „copyright perpetuu în rate”.

note: type: Content of: <div><p>
en: The law in 1998 that extended copyright by 20 years is known as the &ldquo;Mickey Mouse Copyright Extension Act&rdquo; because one of the main sponsors of this law was Disney.  Disney realized that the copyright on Mickey Mouse was going to expire, and they don't want that to ever happen because they make a lot of money from that copyright.
ro: Legea din 1998 care a extins copyrightul cu 20 de ani este cunoscută ca „Actul Mickey Mouse pentru Extinderea Copyrightului” deoarece unul dintre sponsorii acestei legi a fost Disney. Disney și-a dat seama că copyrightul pe Mickey Mouse avea să expire, iar ei nu vor ca aceasta să se întâmple vreodată, fiindcă fac mulți bani de pe urma acelui copyright.

note: type: Content of: <div><p>
en: Now the original title of this talk was supposed to be &ldquo;Copyright and Globalization.&rdquo; If you look at globalization, what you see is that it's carried out by a number of policies which are done in the name of economic efficiency or so-called free-trade treaties, which really are designed to give business power over laws and policies.  They're not really about free trade.  They're about a transfer of power: removing the power to decide laws from the citizens of any country who might conceivably consider their own interests and giving that power to businesses who will not consider the interests of those citizens.
ro: Acum, titlul original al acestei expuneri trebuia să fie „Copyrightul și globalizarea”. Dacă priviți globalizarea, vedeți că ea este efectuată printr-un număr de prevederi create în numele eficienței economice sau prin așa numite tratate de comerț liber, care sunt concepute să le dea companiilor putere deasupra legilor și a prevederilor. Ele nu se referă cu adevărat la comerțul liber. Ele se referă la un transfer al puterii: să îndepărteze puterea de a decide legile de la cetățenii oricărei țări care s-ar putea gândi la propriile interese și să dea acea putere companiilor care nu se gândesc la interesele acelor cetățeni.

note: type: Content of: <div><p>
en: Democracy is the problem in their view, and these treaties are designed to put an end to the problem.  For instance, <abbr title="North American Free Trade Agreement">NAFTA</abbr> actually contains provisions, I believe, allowing companies to sue another government to get rid of a law that they believe is interfering with their profits in the other country.  So foreign companies have more power than citizens of the country.
ro: Democrația este problema în viziunea lor, iar aceste tratate sunt gândite să pună capăt problemei. De exemplu, <abbr title="Tratatul Nord-American pentru Comerț Liber">NAFTA</abbr> chiar conține dispoziții, cred, permițând companiilor să dea în judecată alt guvern pentru a se descotorosi de o lege care consideră ei că interferează cu profiturile lor în respectiva țară. Așadar, companiile străine au mai multă putere decât cetățenii țării.

note: type: Content of: <div><p>
en: One thing we've seen in the '90s is that these treaties begin to impose copyright throughout the world, and in more powerful and restrictive ways.  These treaties are not free-trade treaties.  They're actually corporate-controlled trade treaties being used to give corporations control over world trade, in order to eliminate free trade.
ro: Un lucru pe care l-am văzut în anii '90 este că aceste tratate încep să impună copyrightul prin toată lumea, în feluri mai puternice și mai restrictive. Aceste tratate nu sunt tratate de comerț liber. Ele sunt tratate de comerț controlate de corporații, folosite pentru a le da corporațiilor controlul asupra comerțului mondial, cu intenția de a elimina comerțul liber.

note: type: Content of: <div><p>
en: When the U.S. was a developing country in the 1800s, the U.S. did not recognize foreign copyrights.  This was a decision made carefully, and it was an intelligent decision.  It was acknowledged that for the U.S.  to recognize foreign copyrights would just be disadvantageous, that it would suck money out and wouldn't do much good.
ro: Când SUA era o țară în curs de dezvoltare în secolul al XIX-lea, SUA nu a recunoscut copyrighturile străine. Aceasta a fost o decizie luată cu grijă și a fost o decizie inteligentă. S-a admis că ar fi dezavantajos ca SUA să recunoască copyrighturile străine, că ar suge capital și nu ar face prea mult bine.

note: type: Content of: <div><p>
en: The same logic would apply today to developing countries but the U.S.  has sufficient power to force them to go against their interests.  Actually, it's a mistake to speak of the interests of countries in this context.  In fact, I'm sure that most of you have heard about the fallacy of trying to judge the public interest by adding up everybody's wealth.  If working Americans lost $1 billion and Bill Gates gained $2 billion, would Americans generally be better off? Would this be good for America? Or if you look only at the total, it looks like it's good.  However, this example really shows that the total is the wrong way to judge because Bill Gates really doesn't need another $2 billion, but the loss of the $1 billion by other people who don't have as much to start with might be painful.
ro: Aceeași logică s-ar aplica astăzi țărilor în curs de dezvoltare, dar SUA are suficientă putere ca să le forțeze să treacă peste propriile interese. De fapt, este o greșeală să vorbim despre interesele țărilor în acest context. De fapt, cred că majoritatea ați auzit despre absurditatea de a încerca să judeci interesul public însumând averea tuturor. Dacă americanii din pătura de mijloc are pierde un miliard de dolari, iar Bill Gates ar câștiga două miliarde, ar ieși americanii în general în câștig? Ar fi asta bine pentru America? Dacă te uiți numai la total, parcă ar fi bine. Totuși, acest exemplu arată că totalul este un mod greșit de a judeca pentru că Bill Gates nu are neapărat nevoie de două miliarde de dolari, pe când o pierdere de un miliard pentru alți oameni care nu au avut mult nici la început poate fi dureroasă.

note: type: Content of: <div><p>
en: Well, in a discussion about any of these trade treaties, when you hear people talk about the interests of this country or that country, what they're doing, within each country, is adding up everybody's income.  The rich people and the poor people are being added up.  So it's actually an excuse to apply that same fallacy to get you to ignore the effect on the distribution of wealth within the country and whether the treaty is going to make that more uneven, as it has done in the U.S.
ro: Ei bine, într-o discuție despre aceste tratate comerciale, când auziți oamenii vorbind despre interesele cutărei sau cutărei țări, ceea ce fac pentru fiecare țară este să adune venitul tuturor. Bogații și săracii sunt însumați. Și asta este de fapt o scuză ca să aplice aceeași absurditate ca să vă determine să ignorați efectul asupra distribuției bogăției în țară, să ignorați dacă tratatul va face distribuția și mai inegală, așa cum a făcut în SUA.

note: type: Content of: <div><p>
en: So it's really not the U.S. interest that is being served by enforcing copyright around the world.  It's the interests of certain business owners, many of whom are in the U.S. and some of whom are in other countries.  It doesn't, in any sense, serve the public interest.
ro: Deci nu interesul SUA este servit când copyrightul este impus în toată lumea. Sunt interesele unor proprietari de companii, dintre care mulți sunt în SUA, iar unii în alte țări. În nici un caz nu servește interesul public.

note: type: Content of: <div><p>
en: But what would make sense to do? If we believe in the goal of copyright stated, for instance in the U.S. Constitution, the goal of promoting progress, what would be intelligent policies to use in the age of the computer network? Clearly, instead of increasing copyright powers, we have to pull them back so as to give the general public a certain domain of freedom where they can make use of the benefits of digital technology, make use of their computer networks.  But how far should that go? That's an interesting question because I don't think we should necessarily abolish copyright totally.
ro: Dar ce ar fi rezonabil de făcut? Dacă credem în scopul copyrightului enunțat, de pildă, în Constituția SUA, scopul promovării progresului, ce tactici inteligente am putea folosi în era rețelelor de calculatoare? Desigur, în loc să creștem puterea copyrightului, trebuie să o reducem pentru a da publicului larg o zonă de libertate în care să poată folosi beneficiile tehnologiei digitale, să poată folosi rețelele de calculatoare. Dar cât de departe trebuie să împingem aceasta? Este o întrebare interesantă, pentru că nu cred că ar trebui neapărat să eliminăm total copyrightul.

note: type: Content of: <div><p>
en: The idea of trading some freedoms for more progress might still be an advantageous trade at a certain level, even if traditional copyright gives up too much freedom.  But in order to think about this intelligently, the first thing we have to recognize is, there's no reason to make it totally uniform.  There's no reason to insist on making the same deal for all kinds of work.
ro: Ideea de a da la schimb niște libertăți pentru mai mult progres ar putea încă fi un târg avantajos la un anumit nivel, chiar dacă copyrightul tradițional renunță la prea multă libertate. Dar ca să ne gândim la aceasta în mod inteligent, primul lucru pe care trebuie să-l recunoaștem este că nu există niciun motiv să uniformizăm totul. Nu există niciun motiv să insistăm să facem același troc pentru toate tipurile de opere.

note: type: Content of: <div><p>
en: In fact, that already isn't the case because there are a lot of exceptions for music.  Music is treated very differently under copyright law.  But the arbitrary insistence on uniformity is used by the publishers in a certain clever way.  They pick some peculiar special case and they make an argument that, in that special case, it would be advantageous to have this much copyright.  And then they say that for uniformity's sake, there has to be this much copyright for everything.  So, of course, they pick the special case where they can make the strongest argument, even if it's a rather rare special case and not really very important overall.
ro: De fapt, deja nu se mai întâmplă aceasta, pentru că există multe excepții pentru muzică. Muzica este tratată foarte diferit sub legea copyrightului. Dar insistența arbitrară asupra uniformității este folosită de editori într-un mod deștept. Ei aleg un caz special aparte și construiesc un argument că, în acel caz special, ar fi avantajos să avem atât copyright. Apoi spun că, de dragul uniformității, trebuie să fie atât copyright pentru toate. Deci, desigur, ei aleg cazul special unde pot construi cel mai solid argument, chiar dacă este un caz special rar și nu foarte important în ansamblu.

note: type: Content of: <div><p>
en: But maybe we should have that much copyright for that particular special case.  We don't have to pay the same price for everything we buy.  A thousand dollars for a new car might be a very good deal.  A thousand dollars for a container of milk is a horrible deal.  You wouldn't pay the special price for everything you buy in other areas of life.  Why do it here?
ro: Dar poate ar trebui să avem atât copyright pentru acel caz special în particular. Nu trebuie să plătim același preț pentru tot ce cumpărăm. O mie de dolari pentru o mașină nouă poate fi un chilipir. O mie de dolari pentru o cutie de lapte este o afacere groaznică. Nu ați plăti un preț special pentru tot ce cumpărați în alte domenii ale vieții. De ce ați face-o aici?

note: type: Content of: <div><p>
en: So we need to look at different kinds of works, and I'd like to propose a way of doing this.
ro: Trebuie deci să examinăm diversele tipuri de lucrări, și aș vrea să vă propun o cale de a face aceasta.

note: type: Content of: <div><p>
en: This includes recipes, computer programs, manuals and textbooks, reference works like dictionaries and encyclopedias.  For all these functional works, I believe that the issues are basically the same as they are for software and the same conclusions apply.  People should have the freedom even to publish a modified version because it's very useful to modify functional works.  People's needs are not all the same.  If I wrote this work to do the job I think needs doing, your idea as a job you want to do may be somewhat different.  So you want to modify this work to do what's good for you.
ro: Aceasta include rețete, programe pe calculator, manuale și culegeri, lucrări de referință ca dicționarele și enciclopediile. Pentru toate aceste opere funcționale, cred că problemele sunt la fel ca pentru software și aceleași concluzii li se aplică. Oamenii ar trebui să aibă libertatea chiar și să publice o versiune modificată, pentru că este foarte util să modifici lucrări funcționale. Nevoile tuturor oamenilor nu sunt identice. Dacă eu am scris lucrarea aceasta ca să facă treaba care consider că trebuie făcută, ideea voastră despre treaba pe care vreți să o faceți poate fi diferită. Așadar doriți să modificați această lucrare să facă ce este bine pentru voi.

note: type: Content of: <div><p>
en: At that point, there may be other people who have similar needs to yours, and your modified version might be good for them.  Everybody who cooks knows this and has known this for hundreds of years.  It's normal to make copies of recipes and hand them out to other people, and it's also normal to change a recipe.  If you change the recipe and cook it for your friends and they like eating it, they might ask you, &ldquo;Could I have the recipe?&rdquo; Then maybe you'll write down your version and give them copies.  That is exactly the same thing that we much later started doing in the free-software community.
ro: În acel moment, pot exista alți oameni cu nevoi similare cu ale voastre, iar versiunea voastră modificată poate fi bună pentru ei. Oricine gătește știe aceasta și s-a știut asta de sute de ani. Este normal să faci cópii după rețete și să le dai altor oameni, și este normal și să schimbi o rețetă. Dacă schimbați o rețetă și gătiți după ea pentru prietenii voștri și ei o mănâncă cu plăcere, s-ar putea să vă întrebe „Îmi dai și mie rețeta?” Atunci poate o veți scrie versiunea voastră și le veți da cópii. Este exact același lucru pe care mult mai târziu am început să-l facem în comunitatea de software liber.

note: type: Content of: <div><p>
en: So that's one class of work.  The second class of work is works whose purpose is to say what certain people think.  Talking about those people is their purpose.  This includes, say, memoirs, essays of opinion, scientific papers, offers to buy and sell, catalogues of goods for sale.  The whole point of those works is that they tell you what somebody thinks or what somebody saw or what somebody believes.  To modify them is to misrepresent the authors; so modifying these works is not a socially useful activity.  And so verbatim copying is the only thing that people really need to be allowed to do.
ro: Aceasta este o clasă de lucrări. A doua clasă de lucrări constă din lucrări al căror scop este să spună ce cred anumiți oameni. Este scopul lor să vorbească despre acei oameni. Aceasta include, să zicem, memorii, eseuri de opinie, articole știintifice, anunțuri de vânzare și cumpărare, cataloage de bunuri de vânzare. Întregul rost al acelor lucrări este că vă spun ce gândește cineva sau ce crede cineva. Să le modifici înseamnă să-i prezinți într-o lumină falsă pe autori; așa că modificarea acestor lucrări nu este o activitate utilă din punct de vedere social. Și deci copierea textuală este singurul lucru care trebuie să le fie permis oamenilor.

note: type: Content of: <div><p>
en: The third category of works is aesthetic or entertaining works, where the most important thing is just the sensation of looking at the work.  Now for these works, the issue of modification is a very difficult one because on the one hand, there is the idea that these works reflect the vision of an artist and to change them is to mess up that vision.  On the other hand, you have the fact that there is the folk process, where a sequence of people modifying a work can sometimes produce a result that is extremely rich.  Even when you have artists' producing the works, borrowing from previous works is often very useful.  Some of Shakespeare's plays used a story that was taken from some other play.  If today's copyright laws had been in effect back then, those plays would have been illegal.
ro: A treia categorie este cea a operelor estetice sau de divertisment, unde cel mai important lucru este numai senzația de a privi opera. Acum pentru aceste opere, problema modificării este foarte dificilă pentru că, pe de o parte, există ideea că aceste lucrări reflectă viziunea unui artist și a le schimba înseamnă a te atinge de acea viziune. Pe de altă parte, avem faptul că există un proces al artei populare, prin care o succesiune de oameni care modifică o operă pot uneori să producă un rezultat extrem de bogat. Chiar și când artiștii produc operele, împrumuturile din opere anterioare sunt adesea benefice. Unele dintre piesele lui Shakespeare folosesc o narațiune care a fost împrumutată dintr-o altă piesă. Dacă legile copyrightului de astăzi ar fi fost în vigoare atunci, acele piese ar fi fost ilegale.

note: type: Content of: <div><p>
en: So it's a hard question what we should do about publishing modified versions of an aesthetic or an artistic work, and we might have to look for further subdivisions of the category in order to solve this problem.  For example, maybe computer game scenarios should be treated one way; maybe everybody should be free to publish modified versions of them.  But perhaps a novel should be treated differently; perhaps for that, commercial publication should require an arrangement with the original author.
ro: Deci este o întrebare grea ce să facem în legătură cu publicarea versiunilor modificate ale unei opere estetice sau artistice, și ar putea trebui să căutăm subdiviziuni mai fine ale categoriei ca să rezolvăm această problemă. De exemplu, poate scenariile pentru jocuri pe calculator ar trebui tratate într-un fel; poate toată lumea trebuie să fie liberă să publice versiuni modificate ale acestora. Dar poate un roman trebuie tratat diferit; poate, pentru acela, publicarea comercială ar necesita o înțelegere cu autorul original.

note: type: Content of: <div><p>
en: Now if commercial publication of these aesthetic works is covered by copyright, that will give most of the revenue stream that exists today to support the authors and musicians, to the limited extent that the present system supports them, because it does a very bad job.  So that might be a reasonable compromise, just as in the case of the works which represent certain people.
ro: Acum, dacă publicarea comercială a operelor estetice va fi acoperită de copyright, aceasta va trimite aproape toată sursa de venituri care există astăzi către susținerea autorilor și a muzicienilor, până la limita la care și sistemul prezent îi susține, pentru că el face o treabă foarte proastă. Așadar, acesta ar fi un compromis rezonabil, ca și în cazul operelor care îi reprezintă pe anumiți oameni.

note: type: Content of: <div><p>
en: Imagine that we have a digital cash system that enables you to send somebody else money through the Internet; this can be done in various ways using encryption, for instance.  And imagine that verbatim copying of all these aesthetic works is permitted.  But they're written in such a way that when you are playing one or reading one or watching one, a box appears on the side of your screen that says, &ldquo;Click here to send a dollar to the author,&rdquo; or the musician or whatever.  And it just sits there; it doesn't get in your way; it's on the side.  It doesn't interfere with you, but it's there, reminding you that it's a good thing to support the writers and the musicians.
ro: Imaginați-vă că avem un sistem monetar digital care îți permite să-i trimiți altcuiva bani prin Internet; aceasta se poate face în diverse moduri folosind cifrarea, de exemplu. Și imaginați-vă că ar fi permisă copierea textuală a tuturor acestor opere estetice. Dar ele sunt scrise astfel încât, când asculți sau citești sau privești una, la marginea ecranului tău apare o casetă care spune „dați clic aici pentru a-i trimite autorului un dolar”, sau muzicianului sau ce-o fi. Și ea doar stă acolo; nu te incomodează; este la margine. Nu interferează cu ce faci, dar stă acolo, amintindu-ți că este bine să-i susții pe scriitori și pe muzicieni.

note: type: Content of: <div><p>
en: So if you love the work that you're reading or listening to, eventually you're going to say, &ldquo;Why shouldn't I give these people a dollar? It's only a dollar.  What's that? I won't even miss it.&rdquo; And people will start sending a dollar.  The good thing about this is that it makes copying the ally of the authors and musicians.  When somebody e-mails a friend a copy, that friend might send a dollar, too.  If you really love it, you might send a dollar more than once and that dollar is more than they're going to get today if you buy the book or buy the CD because they get a tiny fraction of the sale.  The same publishers that are demanding total power over the public in the name of the authors and musicians are giving those authors and musicians the shaft all the time.
ro: Astfel, dacă vă place opera pe care o citiți sau o ascultați, în final veți zice „de ce să nu le dau acestor oameni un dolar? Este doar un dolar? Ce-i asta? Nici n-am să-i simt lipsa”. Și oamenii vor începe să trimită câte un dolar. Aspectul bun aici este că face copierea un aliat al autorilor și al muzicienilor. Când cineva îi trimite o copie prin e-mail unui prieten, acel prieten ar putea trimite de asemenea un dolar. Dacă chiar vă place, puteți trimite câte un dolar de mai multe ori și acel dolar este mai mult decât vor primi astăzi dacă cumpărați cartea sau CD-ul, căci ei primesc o fracțiune minusculă din vânzare. Aceeași editori care cer puterea totală asupra publicului în numele autorilor și al muzicienilor le trag clapa tot timpul acestor autori și muzicieni.

note: type: Content of: <div><p>
en: Here's the way it works: The record company spends money on publicity and they consider this expenditure as an advance to the musicians, although the musicians never see it.  So nominally when you buy a CD, a certain fraction of that money is going to the musicians, but really it isn't.  Really, it's going to pay back the publicity expenses, and only if the musicians are very successful do they ever see any of that money.
ro: Iată cum merge: casa de discuri cheltuie bani pe publicitate și ei consideră această cheltuială ca pe un avans dat muzicienilor, deși muzicienii nu-l văd niciodată. Deci în teorie, când cumperi un CD, o frântură din acei bani merge către muzicieni, dar nu și în realitate. În realitate, banii vor răscumpăra cheltuielile de publicitate și numai dacă muzicienii au un succes foarte mare vor mai vedea vreo fărâmă din banii aceia.

note: type: Content of: <div><p>
en: The musicians, of course, sign their record contracts because they hope they're going to be one of those few who strike it rich.  So essentially a rolling lottery is being offered to the musicians to tempt them.  Although they're good at music, they may not be good at careful, logical reasoning to see through this trap.  So they sign and then probably all they get is publicity.  Well, why don't we give them publicity in a different way, not through a system that's based on restricting the public and a system of the industrial complex that saddles us with lousy music that's easy to sell.  Instead, why not make the listener's natural impulse to share the music they love the ally of the musicians? If we have this box that appears in the player as a way to send a dollar to the musicians, then the computer networks could be the mechanism for giving the musicians this publicity, the same publicity which is all they get from record contracts now.
ro: Muzicienii, desigur, semnează contractele de înregistrare pentru că ei speră să fie printre puținii care se îmbogățesc. Așadar, în esență, muzicienilor li se oferă o loterie pentru a-i ispiti. Deși sunt buni la muzică, poate nu sunt buni la raționamente logice și prudente ca să perceapă această capcană. Așa că semnează și probabil nu se aleg decât cu publicitatea. Ei bine, de ce să nu le oferim publicitatea într-un mod diferit, nu printr-un sistem care se bazează pe restricționarea publicului și printr-un sistem al complexului industrial care ne împovărează cu muzică proastă care se vinde ușor. Decât așa, de ce să nu facem din impulsul natural al ascultătorului, de a da mai departe muzica pe care o iubește, un aliat al muzicienilor? Dacă am avea această casetă care să apară în software-ul de redare ca o cale de a le trimite un dolar muzicienilor, atunci rețelele de calculatoare ar putea fi mecanismul pentru a le face muzicienilor această publicitate, aceeași care acum este singurul lucru pe care îl primesc din contractele de înregistrare.

note: type: Content of: <div><p>
en: We have to recognize that the existing copyright system does a lousy job of supporting musicians, just as lousy as world trade does of raising living standards in the Philippines and China.  You have these enterprise zones where everyone works in a sweatshop and all of the products are made in sweatshops.  I knew that globalization was a very inefficient way of raising living standards of people overseas.  Say, an American is getting paid $20 an hour to make something and you give that job to a Mexican who is getting paid maybe six dollars a day, what has happened here is that you've taken a large amount of money away from an American worker, given a tiny fraction, like a few percents, to a Mexican worker and given back the rest to the company.  So if your goal is to raise the living standards of Mexican workers, this is a lousy way to do it.
ro: Trebuie să vedem că sistemul de copyright existent se descurcă jalnic cu susținerea muzicienilor, la fel de jalnic ca și comerțul mondial care încearcă să ridice standardele de viață în Filipine și în China. Există aceste zone de afaceri în care toată lumea muncește într-un sweatshop [<em>n. trad.</em> atelier sau fabrică în care angajații muncesc prea multe ore cu salarii mici și în condiții neigienice] și toate produsele sunt fabricate în sweatshopuri. Știam că globalizarea este o cale foarte ineficientă de a ridica standardele de viață în alte țări. Dacă un american este plătit cu $20 pe orâ ca să facă ceva și tu îi dai acel post unui mexican care este plătit poate cu șase dolari pe zi, ce s-a întâmplat este că i-ai luat mulți bani unui lucrător american, i-ai dat o fracțiune minusculă, câteva procente, unui lucrător mexican și ai înapoiat restul companiei. Dacă scopul tău este să ridici standardele de viață ale lucrătorilor mexicani, acesta este un mod groaznic de a o face.

note: type: Content of: <div><p>
en: It's interesting to see how the same phenomenon is going on in the copyright industry, the same general idea.  In the name of these workers who certainly deserve something, you propose measures that give them a tiny bit and really mainly prop up the power of corporations to control our lives.
ro: Este interesant de văzut cum același fenomen se petrece în industria copyright-ului, aceeași idee generală. În numele acestor muncitori care clar merită ceva, propui măsuri care le dau o fărâmă și de fapt mai mult consolidează puterea corporațiilor de a ne controla viețile.

note: type: Content of: <div><p>
en: If you're trying to replace a very good system, you have to work very hard to come up with a better alternative.  If you know that the present system is lousy, it's not so hard to find a better alternative; the standard of comparison today is very low.  We must always remember that when we consider issues of copyright policy.
ro: Dacă încerci să înlocuiești un sistem foarte bun, trebuie să muncești din greu ca să găsești o alternativă mai bună. Dacă știi că sistemul prezent este prost, nu este așa greu să găsești o alternativă mai bună; standardul pentru comparație este foarte jos. Trebuie întotdeauna să ne amintim aceasta când analizăm chestiuni de politica copyrightului.

note: type: Content of: <div><p>
en: So I think I've said most of what I want to say.  I'd like to mention that tomorrow is Phone-In Sick Day in Canada.  Tomorrow is the beginning of a summit to finish negotiating the free trade area of the Americas to try to extend corporate power throughout additional countries, and a big protest is being planned for Quebec.  We've seen extreme methods being used to smash this protest.  A lot of Americans are being blocked from entering Canada through the border that they're supposed to be allowed to enter through at any time.
ro: Așadar, cred că am spus cam tot ce voiam să spun. Aș vrea să menționez că mâine în Canada este Ziua de Concediu Medical [<em>n. trad.</em> o sărbătoare fictivă inventată ca un protest la adresa capitalismului global, în care lumea este încurajată să se prefacă bolnavă și să nu meargă la serviciu]. Mâine este începutul unei conferințe pentru a încheia negocierea unei zone de comerț liber a Americilor, pentru a se încerca extinderea puterii corporatiste în noi țări, și se plănuiește un protest amplu în Quebec. Am văzut metode extreme folosite pentru a strivi acest protest. Multor americani li se blochează intrarea în Canada la o graniță pe care se presupune că o pot trece oricând.

note: type: Content of: <div><p>
en: On the flimsiest of excuses, a wall has been built around the center of Quebec to be used as a fortress to keep protesters out.  We've seen a large number of different dirty tricks used against public protest against these treaties.  So whatever democracy remains to us after government powers have been taken away from democratically elected governors and given to businesses and to unelected international bodies, whatever is left after that may not survive the suppression of public protest against it.
ro: Folosind cele mai șubrede pretexte, s-a ridicat un zid în jurul centrului Quebecului pentru a fi folosit ca o fortăreață și a-i ține pe protestatari afară. Am văzut multe stratageme murdare folosite împotriva protestului public la adresa acestor tratate. Și deci puținul de democrație care mai rămâne după ce puterile guvernamentale le-au fost luate guvernatorilor aleși democratic și date companiilor și organelor internaționale neabilitate, puținul rămas va pieri în urma suprimării protestelor publice împotriva abuzului.

note: type: Content of: <div><p>
en: I've dedicated 17 years of my life to working on free software and allied issues.  I didn't do this because I think it's the most important political issue in the world.  I did it because it was the area where I saw I had to use my skills to do a lot of good.  But what's happened is that the general issues of politics have evolved, and the biggest political issue in the world today is resisting the tendency to give business power over the public and governments.  I see free software and the allied questions for other kinds of information that I've been discussing today as one part of that major issue.  So I've indirectly found myself working on that issue.  I hope I contribute something to the effort.
ro: Mi-am dedicat 17 ani din viață pentru munca la software liber și la chestiuni conexe. Nu am făcut asta pentru că o consider cea mai importantă chestiune politică de pe lume. Am făcut-o pentru că este domeniul în care am știut că trebuie să-mi folosesc aptitudinile ca să fac mult bine. Dar ce s-a întâmplat este că problemele generale de politică au evoluat, iar în lumea de astăzi cea mai mare problemă politică este să rezistăm tendinței de a da trusturilor putere asupra publicului și a guvernelor. Văd software-ul liber și chestiunile conexe pe care le-am discutat astăzi ca pe o parte din această problemă majoră. Astfel că m-am văzut lucrând indirect la acea problemă. Sper să contribui cu ceva la acest efort.

note: type: Content of: <div><p>
en: <b>RESPONSE</b>:
ro: <b>RĂSPUNS</b>:

note: type: Content of: <div><p>
en: <b>THORBURN</b>: We'll turn to the audience for questions and comments in a moment.  But let me offer a brief general response.  It seems to me that the strongest and most important practical guidance that Stallman offers us has two key elements.  One is the recognition that old assumptions about copyright, old usages of copyright are inappropriate; they are challenged or undermined by the advent of the computer and computer networks.  That may be obvious, but it is essential.
ro: <b>THORBURN</b>: Ne vom întoarce către audiență pentru întrebări și comentarii într-un moment. Dar permiteți-mi să ofer un scurt răspuns general. Mi se pare că cele mai puternice și mai importante îndrumări practice pe care ni le oferă Stallman au două elemente-cheie. Unul este înțelegerea că vechile prezumții despre copyright, vechile folosiri ale copyrightului sunt nepotrivite; ele sunt contestate sau subminate de sosirea calculatoarelor și a rețelelor de calculatoare. Aceasta poate fi evident, dar este esențial.

note: type: Content of: <div><p>
en: Second is the recognition that the digital era requires us to reconsider how we distinguish and weigh forms of intellectual and creative labor.  Stallman is surely right that certain kinds of intellectual enterprises justify more copyright protection than others.  Trying to identify systematically these different kinds or levels of copyright protection seems to me a valuable way to engage with the problems for intellectual work posed by the advent of the computer.
ro: Al doilea este înțelegerea că era digitală ne cere să reconsiderăm cum distingem și cântărim tipurile de muncă intelectuală și de creație. Stallman are cu siguranță dreptate că anumite forme de strădanii intelectuale justifică mai multă protecție prin copyright decât altele. Să încercăm să identificăm sistematic aceste tipuri sau niveluri diferite de protecție prin copyright mi se pare o cale prețioasă de a aborda problemele muncii intelectuale ridicate de sosirea calculatorului.

note: type: Content of: <div><p>
en: But I think I detect another theme that lies beneath what Stallman has been saying and that isn't really directly about computers at all, but more broadly about questions of democratic authority and the power that government and corporations increasingly exercise over our lives.  This populist and anti-corporate side to Stallman's discourse is nourishing but also reductive, potentially simplifying.  And it is also perhaps overly idealistic.  For example, how would a novelist or a poet or a songwriter or a musician or the author of an academic textbook survive in this brave new world where people are encouraged but not required to pay authors.  In other words, it seems to me, the gap between existing practice and the visionary possibilities Stallman speculates about is still immensely wide.
ro: Dar cred că detectez și o altă temă care se ascunde sub ceea ce a spus Stallman și care nu se referă deloc direct la calculatoare, ci mai general la întrebări despre autoritatea democratică și despre puterea pe care guvernele și corporațiile o exercită tot mai mult asupra vieților noastre. Această fațetă populistă și anti-corporativă a discursului lui Stallman este hrănitoare, dar și reducționistă, potențial simplistă. Și este poate și prea idealistă. De exemplu, cum ar putea un poet sau compozitor sau muzician autorul unui manual academic să supraviețuiască în această lume nouă și curajoasă în care oamenii sunt încurajați, dar nu obligați, să-i plătească pe autori? Cu alte cuvinte, mi se pare că discrepanța între practica existentă și posibilitățile vizionare despre care speculează Stallman este imensă.

note: type: Content of: <div><p>
en: So I'll conclude by asking if Stallman would like to expand a bit on certain aspects of his talk and, specifically, whether he has further thoughts about the way in which what we'll call &ldquo;traditional creators&rdquo; would be protected under his copyright system.
ro: Așadar, voi încheia prin a-l ruga pe Stallman să elaboreze puțin anumite aspecte ale expunerii sale și, în special, dacă dorește să detalieze modul în care așa-numiții „creatori tradiționali” ar fi protejați în noul său sistem de copyright.

note: type: Content of: <div><p>
en: <b>STALLMAN</b>: First of all, I have to point out that we shouldn't use the term &ldquo;protection&rdquo; to describe what copyright does.  Copyright restricts people.  The term &ldquo;protection&rdquo; is a propaganda term of the copyright-owning businesses.  The term &ldquo;protection&ldquo; means stopping something from being somehow destroyed.  Well, I don't think a song is destroyed if there are more copies of it being played more.  I don't think that a novel is destroyed if more people are reading copies of it, either.  So I won't use that word.  I think it leads people to identify with the wrong party.
ro: <b>STALLMAN</b>: Înainte de toate, trebuie să subliniez că nu ar trebui să folosim termenul „protecție” pentru a descrie ce face copyrightul. Copyrightul îngrădește oamenii. Termenul „protecție” este un termen de propagandă al companiilor care dețin copyrighturi. Termenul „protecție” înseamnă că oprește ceva de la a fi cumva distrus. Ei bine, eu nu cred că un cântec este distrus dacă există mai multe copii ale sale redate mai mult. Nu cred nici că un roman este distrus dacă mai mulți oameni citesc copii ale lui. Așa că nu voi folosi acel cuvânt. Consider că el îndeamnă oamenii să se identifice cu grupul greșit.

note: type: Content of: <div><p>
en: Also, it's a very bad idea to think about intellectual property for two reasons: First, it prejudges the most fundamental question in the area which is: How should these things be treated and should they be treated as a kind of property? To use the term &ldquo;intellectual property&rdquo; to describe the area is to presuppose the answer is &ldquo;yes,&rdquo; that that's the way to treat things, not some other way.
ro: De asemenea, este o idee foarte proastă să vorbim despre proprietate intelectuală din două motive. În primul rând, judecă preconceput cea mai fundamentală întrebare din domeniu, care este: cum trebuie să tratăm aceste lucruri și trebuie să le tratăm ca pe un fel de proprietate? A folosi termenul „proprietate intelectuală” pentru a descrie acest domeniu înseamnă a presupune că răspunsul este „da”, că așa trebuie tratate lucrurile și nu altfel.

note: type: Content of: <div><p>
en: Second, it encourages over-generalization.  Intellectual property is a catch-all for several different legal systems with independent origins such as, copyrights, patents, trademarks, trade secrets and some other things as well.  They are almost completely different; they have nothing in common.  But people who hear the term &ldquo;intellectual property&rdquo; are led to a false picture where they imagine that there's a general principle of intellectual property that was applied to specific areas, so they assume that these various areas of the law are similar.  This leads not only to confused thinking about what is right to do, it leads people to fail to understand what the law actually says because they suppose that the copyright law and patent law and trademark law are similar, when, in fact, they are totally different.
ro: În al doilea rând, încurajează supra-generalizarea. Proprietatea intelectuală este un termen atotcuprinzător pentru diverse sisteme legale cu origini independente, cum ar fi copyrightul, patentele, mărcile înregistrate, secretele comerciale și alte câteva lucruri. Ele sunt aproape complet diferite; nu au nimic în comun. Dar oamenii care aud termenul „proprietate intelectuală” sunt dirijați spre o imagine falsă din care își imaginează că există un principiu general al proprietății intelectuale care a fost aplicat unor domenii specifice, și astfel ei presupun că aceste diverse domenii ale legii sunt similare. Aceasta conduce nu numai la o gândire neclară despre ce este bine să facem, ci face oamenii să nu priceapă ce spune legea în fapt pentru că ei presupun că legea copyrightului, a patentelor și a mărcilor înregistrate sunt similare, când, de fapt, ele sunt total diferite.

note: type: Content of: <div><p>
en: So if you want to encourage careful thinking and clear understanding of what the law says, avoid the term &ldquo;intellectual property.&rdquo; Talk about copyrights.  Or talk about patents.  Or talk about trademarks or whichever subject you want to talk about.  But don't talk about intellectual property.  Opinion about intellectual property almost has to be a foolish one.  I don't have an opinion about intellectual property.  I have opinions about copyrights and patents and trademarks, and they're different.  I came to them through different thought processes because those systems of law are totally different.
ro: Deci dacă doriți să încurajați o gândire atentă și o înțelegere clară a ce spune legea, evitați termenul „proprietate intelectuală”. Vorbiți despre copyright. Sau despre patente. Sau despre mărci înregistrate sau despre orice subiect doriți. Dar nu vorbiți despre proprietate intelectuală. Opiniile despre proprietate intelectuală sunt aproape obligatoriu prostești. Nu am o opinie despre proprietatea intelectuală. Am opinii despre copyrighturi și patente și mărci înregistrate, și sunt diferite. Am ajuns la ele prin procese de gândire diferite pentru că acele sisteme legale sunt total diferite.

note: type: Content of: <div><p>
en: Anyway, I made that digression, but it's terribly important.
ro: Mă rog, am făcut o divagație, dar este extrem de important.

note: type: Content of: <div><p>
en: So let me now get to the point.  Of course, we can't see now how well it would work, whether it would work to ask people to pay money voluntarily to the authors and musicians they love.  One thing that's obvious is that how well such a system would work is proportional to the number of people who are participating in the network, and that number, we know, is going to increase by an order of magnitude over a number of years.  If we tried it today, it might fail, and that wouldn't prove anything because with ten times as many people participating, it might work.
ro: Și acum să trec la subiect. Desigur, nu știm cât de bine ar funcționa, dacă ar merge să le ceri oamenilor să-i plătească voluntar pe autorii și muzicienii care le plac. Un lucru evident este: cât de bine ar merge un astfel de sistem este proporțional cu numărul de oameni care participă în rețea, iar acel număr, știm, va crește cu un ordin de mărime în decursul câtorva ani. Dacă l-am încerca astăzi, ar putea eșua și asta nu ar dovedi nimic pentru că, dacă ar participa de zece ori pe atâția oameni, ar putea funcționa.

note: type: Content of: <div><p>
en: So the dollar might not discourage you, but the trouble it takes to pay might discourage you.  The whole idea of this is that it should be as easy as falling off a log to pay when you get the urge, so that there's nothing to discourage you except the actual amount of money.  And if that's small enough, why should it discourage you.  We know, though, that fans can really love musicians, and we know that encouraging fans to copy and redistribute the music has been done by some bands that were, and are, quite successful like the &ldquo;Grateful Dead.&rdquo; They didn't have any trouble making a living from their music because they encouraged fans to tape it and copy the tapes.  They didn't even lose their record sales.
ro: Așadar dolarul poate nu vă descurajează, dar deranjul necesar pentru a plăti vă poate descuraja. Ideea sistemului este că trebuie să fie simplu ca bună ziua să plătești când ai chef, astfel încât să nu fie nimic care să vă descurajeze decât suma propriu-zisă de bani. Iar dacă aceasta este suficient de mică, de ce v-ar descuraja? Știm, totuși, că fanii chiar îi iubesc pe muzicieni și știm că au existat trupe care i-au încurajat pe fani să copieze și să redistribuie muzica și care au avut, și mai au, success, de exemplu „Grateful Dead”. Ei își câștigă ușor existența cu muzica pentru că i-au încurajat pe fani să o înregistreze și să copieze casetele. Nici nu și-au pierdut vânzările de înregistrări.

note: type: Content of: <div><p>
en: <b>DISCUSSION</b>:
ro: <b>DISCUȚIE</b>:

note: type: Content of: <div><p>
en: <b>QUESTION</b>: [A comment and question about free downloading and about Stephen King's attempt to market one of his novels serially over the web.]
ro: <b>ÎNTREBARE</b>: [Un comentariu și o întrebare despre descărcarea liberă și despre încercarea lui Stephen King de a-și vinde unul din romane în serie, prin Internet]

note: type: Content of: <div><p>
en: <b>STALLMAN</b>: Yes, it's interesting to know what he did and what happened.  When I first heard about that, I was elated.  I thought, maybe he was taking a step towards a world that is not based on trying to maintain an iron grip on the public.  Then I saw that he had actually written to ask people to pay.  To explain what he did, he was publishing a novel as a serial, by installments, and he said, &ldquo;If I get enough money, I'll release more.&rdquo; But the request he wrote was hardly a request.  It brow-beat the reader.  It said, &ldquo;If you don't pay, then you're evil.  And if there are too many of you who are evil, then I'm just going to stop writing this.&rdquo;
ro: <b>STALLMAN</b>: Da, este interesant de știut ce a făcut și ce s-a întâmplat. Când am auzit prima oară despre aceasta, am fost euforic. M-am gândit că poate face un pas înspre o lume care nu este bazată pe încercarea de a ține publicul într-o strânsoare de fier. După aceea am văzut că chiar a scris ca să le ceară oamenilor să-l plătească. Ca să vă explic ce a făcut, el publica romanul în serie, în tranșe, și a spus: „dacă primesc destui bani, voi publica mai mult”. Dar cererea pe care a făcut-o cu greu se putea numi cerere. Îi intimida pe cititori. Spunea: „dacă nu plătiți, sunteți răi. Iar dacă sunt prea mulți răi printre voi, am să mă opresc din scris”.

note: type: Content of: <div><p>
en: Well, clearly, that's not the way to make the public feel like sending you money.  You've got to make them love you, not fear you.
ro: Ei bine, în mod clar nu așa faci publicul să vrea să-ți trimită bani. Trebuie să-i faci să te iubească, nu să se teamă de tine.

note: type: Content of: <div><p>
en: <b>QUESTION</b>: Isn't the scheme where there's no copyright but people are asked to make voluntary donations open to abuse by people plagiarizing?
ro: <b>ÎNTREBARE</b>: Schema în care nu există copyright, dar oamenii sunt rugați să facă donații voluntare, nu este susceptibilă de abuz din cauză că oamenii vor plagia?

note: type: Content of: <div><p>
en: <b>QUESTION</b>: I see.  So you're still imagining a world in which there is copyright?
ro: <b>ÎNTREBARE</b>: Înțeleg. Deci vă imaginați o lume în care încă există copyright?

note: type: Content of: <div><p>
en: <b>STALLMAN</b>: Yes.  As I've said, for those kinds of works.  I'm not saying that everything should be permitted.  I'm proposing to reduce copyright powers, not abolish them.
ro: <b>STALLMAN</b>: Da. Cum am spus, pentru acele tipuri de opere. Nu spun că totul trebuie să fie permis. Propun să reducem puterile copyrightului, nu să le abolim.

note: type: Content of: <div><p>
en: <b>STALLMAN</b>: Well, they can and, in fact, this voluntary donation is one.
ro: <b>STALLMAN</b>: Da, se poate, și de fapt această donație voluntară este una dintre căi.

note: type: Content of: <div><p>
en: <b>THORBURN</b>: You think of that as not involving going through a publisher at all?
ro: <b>THORBURN</b>: Te gândești la un sistem care nu implică deloc un editor?

note: type: Content of: <div><p>
en: <b>STALLMAN</b>: Absolutely not.  I hope it won't, you see, because the publishers exploit the authors terribly.  When you ask the publishers' representatives about this, they say, &ldquo;Well, yes, if an author or if a band doesn't want to go through us, they shouldn't be legally required to go through us.&rdquo; But, in fact, they're doing their utmost to set it up so that will not be feasible.  For instance, they're proposing restricted copying media formats and in order to publish in these formats, you'll have to go through the big publishers because they won't tell anyone else how to do it.  So they're hoping for a world where the players will play these formats, and in order to get anything that you can play on those players, it'll have to come through the publishers.
ro: <b>STALLMAN</b>: Bineînțeles. Sper să nu-l implice, vedeți, pentru că editorii îi exploatează teribil pe autori. Când îi întrebi despre aceasta pe reprezentanții editurilor, ei răspund „păi, da, dacă un autor sau o trupă nu vrea să ne folosească, nu trebuie obligați legal să o facă”. Dar, de fapt, ei fac tot posibilul să creeze sistemul astfel încât aceasta să nu fie fezabil. De exemplu, propun formate multimedia pentru copiere restricționată și, ca să publici în aceste formate, trebuie să treci prin marile edituri pentru că ei nu spun nimănui cum să publici astfel. Ei speră deci într-o lume unde sistemele de redare vor reda aceste formate și, ca să obții ceva ce poți reda pe acele sisteme, trebuie să vină prin edituri.

note: type: Content of: <div><p>
en: So, in fact, while there's no law against an author or a musician publishing directly, it won't be feasible.  There's also the lure of maybe hitting it rich.  They say, &ldquo;We'll publicize you and maybe you'll hit it as rich as the Beatles.&rdquo; Take your pick of some very successful group and, of course, only a tiny fraction of musicians are going to have that happen.  But they may be drawn by that into signing contracts that will lock them down forever.
ro: Deci, în practică, cu toate că nu există o lege interzicând unui autor sau unui muzician să publice direct, nu va fi fezabil. Mai este și momeala de a te îmbogăți, poate. Ei zic „te publicăm noi și poate o să ajungi bogat ca Beatles-ii”. Alegeți-vă un grup foarte puternic și, desigur, doar o mică parte din muzicieni vor fi ca ei. Dar această perspectivă îi va atrage să semneze contracte care îi vor înlănțui pentru totdeauna.

note: type: Content of: <div><p>
en: Publishers tend to be very bad at respecting their contracts with authors.  For instance, book contracts typically have said that if a book goes out of print, the rights revert to the author, and publishers have generally not been very good about living up to that clause.  They often have to be forced.  Well, what they're starting to do now is use electronic publication as an excuse to say that it's never going out of print; so they never have to give the rights back.  Their idea is, when the author has no clout, get him to sign up and from then on, he has no power; it's only the publisher that has the power.
ro: Editorii tind să nu respecte contractele cu autorii. De exemplu, contractele de cărți prevăd de obicei ca dacă o carte se epuizează, drepturile să revină la autor, iar în general editorii nu prea onorează acea clauză. Adesea trebuie forțați. Ei bine, ce încep să facă în zilele noastre este să folosească publicarea electronică drept scuză ca să spună că nu se va epuiza niciodată; și niciodată nu trebuie să restituie drepturile. Ideea lor este, când autorul nu are influență, convinge-l să semneze și, de atunci înainte, nu va mai avea putere; numai editorul va avea puterea.

note: type: Content of: <div><p>
en: <b>QUESTION</b>: Would it be good to have free licenses for various kinds of works that protect for every user the freedom to copy them in whatever is the appropriate way for that kind of work?
ro: <b>ÎNTREBARE</b>: Ar fi bine să avem licențe libere pentru diverse feluri de opere care să protejeze, pentru fiecare utilizator, libertatea de a le copia în modul potrivit pentru acel fel de operă?

note: type: Content of: <div><p>
en: <b>STALLMAN</b>: Well, people are working on this.  But for non-functional works, one thing doesn't substitute for another.  Let's look at a functional kind of work, say, a word processor.  Well, if somebody makes a free word processor, you can use that; you don't need the nonfree word processors.  But I wouldn't say that one free song substitutes for all the nonfree songs or that a one free novel substitutes for all the nonfree novels.  For those kinds of works, it's different.  So what I think we simply have to do is to recognize that these laws do not deserve to be respected.  It's not wrong to share with your neighbor, and if anyone tries to tell you that you cannot share with your neighbor, you should not listen to him.
ro: <b>STALLMAN:</b> Da, oamenii lucrează la aceata. Dar pentru opere nefuncționale, lucrurile nu se pot substitui între ele. Să examinăm o lucrare funcțională, să zicem un procesor de texte. Păi, dacă cineva face un procesor de texte liber, îl poți folosi pe acela. Nu ai nevoie de procesoarele de texte nelibere. Dar nu aș spune că un cântec liber este un surogat pentru toate cântecele nelibere sau că un roman liber este un surogat pentru toate romanele nelibere. Pentru aceste tipuri de opere, situația este diferită. Eu cred că trebuie pur și simplu să înțelegem că aceste legi nu merită să fie respectate. Nu este greșit să împarți cu vecinul tău și, dacă cineva vă spune că nu puteți împărți cu vecinul vostru, nu ar trebui să-l ascultați.

note: type: Content of: <div><p>
en: <b>QUESTION</b>: With regard to the functional works, how do you, in your own thinking, balance out the need for abolishing the copyright with the need for economic incentives in order to have these functional works developed?
ro: <b>ÎNTREBARE</b>: Cu privire la lucrările funcționale, cum concepeți echilibrul între nevoia de a aboli copyrightul și nevoia unor stimulente economice pentru ca aceste lucrări funcționale să fie dezvoltate?

note: type: Content of: <div><p>
en: <b>STALLMAN</b>: Well, what we see is, first of all, that this economic incentive is a lot less necessary than people have been supposing.  Look at the free software movement where we have over 100,000 part-time volunteers developing free software.  We also see that there are other ways to raise money for this which are not based on stopping the public from copying and modifying these works.
ro: <b>STALLMAN</b>: Ei bine, ce vedem este, întâi de toate, că acest stimulent economic este mai puțin necesar decât a presupus lumea. Uitați-vă la mișcarea pentru software liber unde avem peste 100.000 voluntari cu norme parțiale care dezvoltă software liber. Vedem și că sunt alte căi de a strânge bani pentru aceasta care nu se bazează pe a opri publicul să copieze și să modifice aceste opere.

note: type: Content of: <div><p>
en: That's the interesting lesson of the free software movement.  Aside from the fact that it gives you a way you can use a computer and keep your freedom to share and cooperate with other people, it also shows us that this negative assumption that people would never do these things unless they are given special powers to force people to pay them is simply wrong.  A lot of people will do these things.  Then if you look at, say, the writing of monographs which serve as textbooks in many fields of science except for the ones that are very basic, the authors are not making money out of that.
ro: Aceasta este povața interesantă a mișcării pentru software liber. În afară de faptul că vă oferă o cale de a folosi un calculator păstrându-vă libertatea de a împărți și coopera cu alții, ne mai arată și că această supoziție negativă, că oamenii nu ar face niciodată aceste lucruri decât dacă li se acordă prerogative speciale de a forța lumea să-i plătească, este pur și simplu greșită. Multă lume va face aceste lucruri. Apoi, dacă ne uităm, să zicem, la scrierea de monografii care servesc de manuale în multe arii științifice în afara celor mai de bază, autorii nu fac bani din aceasta.

note: type: Content of: <div><p>
en: We now have a free encyclopedia project which is, in fact, a commercial-free encyclopedia project, and it's making progress.  We had a project for a GNU encyclopedia but we merged it into the commercial project when they adopted our license.  In January, they switched to the GNU Free Documentation License for all the articles in their encyclopedia.  So we said, &ldquo;Well, let's join forces with them and urge people to contribute to them.&rdquo; It's called &ldquo;Nupedia,&rdquo; and you can find a link to it, if you look at http://www.gnu.org/encyclopedia.  So here we've extended the community development of a free base of useful knowledge from software to encyclopedia.  I'm pretty confident now that in all these areas of functional work, we don't need that economic incentive to the point where we have to mess up the use of these works.
ro: Avem acum și un proiect de enciclopedie liberă care este, de fapt, un proiect de enciclopedie fără reclame și care face progrese. Aveam un proiect pentru o enciclopedie GNU, dar l-am comasat cu proiectul comercial când au adoptat licența noastră. În ianuarie, au comutat la Licența GNU pentru Documentație Liberă pentru toate articolele din enciclopedia lor. Așa că am spus, „să ne unim forțele cu ei și să îndemnnăm lumea să le aducă contribuții”. Se numește „NUPEDIA” și veți găsi o legătură către ea dacă vizitați http://www.gnu.org/encyclopedia. Și iată cum am extins dezvoltarea în comun a unei baze libere de cunoștințe utile de la software la o enciclopedie. Acum sunt foarte încrezător că în toate domeniile lucrărilor funcționale, nu avem nevoie de acel stimulent economic chiar atât încât să paralizăm folosirea acelor lucrări.

note: type: Content of: <div><p>
en: <b>THORBURN</b>: Well, what about the other two categories?
ro: <b>THORBURN</b>: Bine, dar în celelalte două categorii?

note: type: Content of: <div><p>
en: <b>QUESTION</b>: How would you really expect to implement this compromise copyright system under the chokehold of corporate interests on American politicians due to their campaign-finance system?
ro: <b>ÎNTREBARE</b>: Cum credeți, concret, că s-ar implementa acest sistem de copyright în contextul strânsorii pe care interesele corporațiilor o au asupra politicienilor americani, din cauza sistemului de finanțare a campaniilor?

note: type: Content of: <div><p>
en: <b>STALLMAN</b>: It beats me.  I wish I knew.  It's a terribly hard problem.  If I knew how to solve that problem, I would solve it and nothing in the world could make me prouder.
ro: <b>STALLMAN</b>: Mă depășește. Aș vrea să pot ști. Este o problemă extraordinar de grea. Dacă aș ști cum să rezolv această problemă, aș rezolva-o și nimic pe lume nu m-ar face să mă simt mai mândru.

note: type: Content of: <div><p>
en: <b>QUESTION</b>:.  How do you fight the corporate control? Because when you look at these sums of money going into corporate lobbying in the court case, it is tremendous.  I think the DECS case that you're talking about is costing something like a million-and-a-half dollars on the defense side.  Lord knows what it's costing on the corporate side.  Do you have any idea how to deal with these huge sums of money?
ro: <b>ÎNTREBARE</b>: Cum luptăm cu controlul corporațiilor? Căci când privim aceste sume de bani pe care corporațiile le cheltuie ca sa facă lobby la tribunale, este înfricoșător. Cazul DECS despre care vorbiți a costat până acum vreun milion și jumătate de dolari din partea apărării. Dumnezeu știe cât costă din partea corporațiilor. Aveți idee cum luptăm cu aceste sume uriașe?

note: type: Content of: <div><p>
en: <b>STALLMAN</b>: I have a suggestion.  If I were to suggest totally boycotting movies, I think people would ignore that suggestion.  They might consider it too radical.  So I would like to make a slightly different suggestion which comes to almost the same thing in the end, and that is, don't go to a movie unless you have some substantial reason to think it's good.  Now this will lead in practice to almost the same result as a total boycott of Hollywood movies.  In extension, it's almost the same but, in intention, it's very different.  Now I've noticed that many people go to movies for reasons that have nothing to do with whether they think the movies are good.  So if you change that, if you only go to a movie when you have some substantial reason to think it's good, you'll take away a lot of their money.
ro: <b>STALLMAN</b>: Am o sugestie. Dacă ar fi să sugerez să boicotăm complet filmele, cred că oamenii mi-ar ignora sugestia. Ar considera-o prea radicală. Deci aș vrea să fac o sugestie ușor diferită care ajunge, în final, la aproape același rezultat, și anume, nu mergeți la un film decât dacă aveți un motiv substanțial să credeți că este bun. Aceasta va duce, în practică, la aproape același rezultat cu un boicot total al filmelor de la Hollywood. În rezultat este aproape identic, dar în intenție este foarte diferit. Am observat că multă lume merge la film pentru motive care nu au nimic de-a face cu cât de bun cred ei că este filmul. Deci dacă schimbați aceasta, dacă mergeți la un film numai dacă aveți motive să credeți că este bun, le veți lua o bună parte din bani.

note: type: Content of: <div><p>
en: <b>THORBURN</b>: One way to understand all of this discourse today, I think, is to recognize that whenever radical, potentially transforming technologies appear in society, there's a struggle over who controls them.  We today are repeating what has happened in the past.  So from this angle, there may not be a reason for despair, or even pessimism, about what may occur in the longer run.  But, in the shorter term, struggles over the control of text and images, over all forms of information are likely to be painful and extensive.
ro: <b>THORBURN</b>: Un mod de a interpreta discursul de astăzi, cred, este să înțelegem că, oricând în societate apar tehnologii radicale și transformatoare, există o luptă pentru controlul lor. Noi astăzi repetăm ce s-a mai întâmplat în trecut. Din acest punct de vedere, nu există motive pentru disperare, nici chiar pesimism, despre ce va fi pe termen lung. Dar, pe termen scurt, încleștările pentru controlul textului și al imaginilor, al tuturor formelor de informație, vor fi probabil dureroase și omniprezente.

note: type: Content of: <div><p>
en: It's also essential to understand that the history of older technologies is itself a complicated matter.  The impact of the printing press in Spain, for example, is radically different from its impact in England or in France.
ro: Este esențial și să înțelegem că istoria tehnologiilor anterioare este și ea complicată. Impactul tiparului în Spania, de exemplu, este radical diferit de impactul lui în Anglia sau în Franța.

note: type: Content of: <div><p>
en: <b>QUESTION</b>: One of the things that bothers me when I hear discussions of copyright is that often they start off with, &ldquo;We want a 180-degree change.  We want to do away with any sorts of control.&rdquo; It seems to me that part of what lay under the three categories that were suggested is an acknowledgement that there is some wisdom to copyright.  Some of the critics of the way copyright is going now believe that, in fact, it ought to be backed up and function much more like patent and trademarks in terms of its duration.  I wonder if our speaker would comment on that as a strategy.
ro: <b>ÎNTREBARE</b>: Unul dintre lucrurile care mă deranjează când aud discuții despre copyright este că adesea încep cu „vrem o schimbare la 180 de grade. Vrem să înlăturăm orice tip de control”. Mi se pare că o parte din substratul celor trei categorii care au fost sugerate este o acceptare a faptului că există niște înțelepciune în copyright. Unii dintre criticii modului în care funcționează în prezent copyrightul consideră că, de fapt, ar trebui să fie diminuat și să funcționeze mai degrabă ca patentele și mărcile înregistrate în termeni de durată. Mă întreb dacă vorbitorul nostru ar putea comenta această strategie.

note: type: Content of: <div><p>
en: <b>STALLMAN</b>: I agree that shortening the time span of copyright is a good idea.  There is absolutely no need in terms of encouraging publication for a possibility of copyrights' lasting as much as 150 years, which, in some cases, it can under present law.  Now the companies were saying that a 75-year copyright on a work made for hire was not long enough to make possible the production of their works.  I'd like to challenge those companies to present projected balance sheets for 75 years from now to back up that contention.  What they really wanted was just to be able to extend the copyrights on the old works, so that they can continue restricting the use of them.  But how you can encourage greater production of works in the 1920s by extending copyright today escapes me, unless they have a time machine somewhere.  Of course, in one of their movies, they had a time machine.  So maybe that's what affected their thinking.
ro: <b>STALLMAN</b>: Sunt de acord că este o idee bună să scurtăm durata copyrightului. Pentru a încuraja publicarea, nu este absolut deloc nevoie să permitem ca un copyright să dureze până la 150 de ani, ceea ce este posibil sub legea curentă. Companiile susțineau că un copyright de 75 de ani pentru o operă făcută la comandă nu este destul pentru a permite publicarea acestei opere. Le provoc pe aceste companii să-și prezinte balanța contabilă proiectată pe 75 de ani în viitor ca să susțină acele afirmații. Ceea ce vor ele de fapt, este să poată extinde copyrightul pe opere vechi, ca să poată continua să limiteze folosirea acestora. Dar cum poți să stimulezi producția de opere în anii 1920 prin extinderea copyrightului astăzi, mie îmi scapă, în afară de situația în care au o mașină a timpului undeva. Desigur, într-unul din filemele lor, aveau o mașină a timpului. Poate asta le-a afectat gândirea.

note: type: Content of: <div><p>
en: <b>QUESTION</b>: Have you given thought to extending the concept of &ldquo;fair use,&rdquo; and are there any nuances there that you might care to lay out for us?
ro: <b>ÎNTREBARE</b>: Ați luat în considerare extinderea conceptului de „folosire de bună credință” și există nuanțe pe care ați vrea să ni le expuneți?

note: type: Content of: <div><p>
en: <b>QUESTION</b>: One analogy that was recently suggested to me for the whole Napster question was the analogy of the public library.  I suppose some of you who have heard the Napster arguments have heard this analogy.  I'm wondering if you would comment on it.  The defenders of people who say Napster should continue and there shouldn't be restrictions on it sometimes say something like this: &ldquo;When folks go into the public library and borrow a book, they're not paying for it, and it can be borrowed dozens of times, hundreds of times, without any additional payment.  Why is Napster any different?&rdquo;
ro: <b>ÎNTREBARE</b>: O analogie care mi-a fost sugerată recent pentru întreaga chestiune cu Napster a fost analogia unei biblioteci publice. Cred că mulți din cei care ați ascultat argumgentele despre Napster ați auzit această analogie. Mă întreb dacă puteți comenta despre aceasta. Apărătorii lumii care spune că Napster trebuie să continue și să nu i se impună restricții susțin cam așa: „când cineva intră într-o bibliotecă și împrumută o carte, nu plătește pentru ea, și ea poate fi împrumutată de zeci, de sute de ori, fără vreo plată în plus. De ce este Napster diferit?”

note: type: Content of: <div><p>
en: <b>STALLMAN</b>: Well, it's not exactly the same.  But it should be pointed out that the publishers want to transform public libraries into pay-per-use, retail outlets.  So they're against public libraries.
ro: <b>STALLMAN</b>: Ei, nu este chiar același lucru. Dar trebuie să subliniez că editorii vor să transforme bibliotecile publice în magazine cu plata la fiecare folosire. Deci ei sunt împotriva bibliotecilor publice.

note: type: Content of: <div><p>
en: <b>QUESTION</b>: Can these ideas about copyright suggest any ideas for certain issues about patent law such as making cheap, generic drugs for use in Africa?
ro: <b>ÎNTREBARE</b>: Aceste idei despre copyright ne pot sugera idei pentru chestiuni care țin de legea patentelor, cum ar fi să facem medicamente ieftine, nepatentate, pentru Africa?

note: type: Content of: <div><p>
en: <b>STALLMAN</b>: No, there's absolutely no similarity.  The issues of patents are totally different from the issues of copyrights.  The idea that they have something to do with each other is one of the unfortunate consequences of using the term &ldquo;intellectual property&rdquo; and encouraging people to try to lump these issues together because, as you've heard, I've been talking about issues in which the price of a copy is not the crucial thing.  But what's the crucial issue about making AIDS drugs for Africa? It's the price, nothing but the price.
ro: <b>STALLMAN</b>: Nu, nu au nicio legătură. Chestiunile de patente sunt complet diferite de chestiunile de copyright. Ideea că ar avea ceva în comun este una dintre consecințele nefericite care apar când folosim termenul „proprietate intelectuală” și încurajăm lumea să îngrămădească aceste chestiuni la un loc pentru că, după cum ați auzit, am vorbit despre situații în care prețul unei copii nu este aspectul principal. Dar care este aspectul principal al fabricării de medicamente contra SIDA pentru Africa? Este prețul, nimic altceva decât prețul.

note: type: Content of: <div><p>
en: Now the issue I've been talking about arises because digital information technology gives every user the ability to make copies.  Well, there's nothing giving us all the ability to make copies of medicines.  I don't have the ability to copy some medicine that I've got.  In fact, nobody does; that's not how they're made.  Those medicines can only be made in expensive factories and they are made in expensive centralized factories, whether they're generic drugs or imported from the U.S.  Either way, they're going to be made in a small number of factories, and the issues are simply how much do they cost and are they available at a price that people in Africa can afford.
ro: Acum, lucrul despre care am vorbit ia naștere pentru că tehnologia informației digitale îi dă fiecărui utilizator capacitatea de a face cópii. Ei bine, nimic nu ne dă tuturor capacitatea de a face cópii după medicamente. Nu am capacitatea să copiez un medicament pe care îl am. De fapt, nimeni nu are; nu așa se fac. Acele medicamente se produc numai în fabrici costisitoare și se fac în fabrici centralizate costisitoare, fie că sunt medicamente nepatentate sau sunt importate din SUA. Oricum, vor fi produse într-un număr mic de fabrici, iar întrebările sunt numai cât costă și dacă sunt disponibile la un preț pe care oamenii Africii și-l pot permite.

note: type: Content of: <div><p>
en: There is a farmer in Canada who had a patented variety growing on his field and he said, &ldquo;I didn't do that deliberately.  The pollen blew, and the wind in those genes got into my stock of plants.&rdquo; And he was told that that doesn't matter; he has to destroy them anyway.  It was an extreme example of how much government can side with a monopolist.
ro: Există un fermier în Canada căruia i-a crescut pe câmp o varietate patentată și el a afirmat: „nu am făcut asta intenționat. Polenul a fost dus de vânt și vântul cu acele gene a ajuns pe cultura mea de plante”. Și i s-a spus că aceasta nu importă; că trebuie să le distrugă oricum. A fost un exemplu extrem despre cât de mult poate un guvern să ia partea unui monopol.

note: type: Content of: <div><p>
en: So I believe that, following the same principles that I apply to copying things on your computer, farmers should have an unquestioned right to save their seeds and breed their livestock.  Maybe you could have patents covering seed companies, but they shouldn't cover farmers.
ro: Deci cred că, urmând aceleași principii pe care le aplic la copierea documentelor pe calculator, fermierii trebuie să aibă un drept indiscutabil de a-și păstra semințele și de a-și prăsi animalele. Am putea avea patente care să acopere companiile care operează cu semințe, dar nu și pe fermieri.

note: type: Content of: <div><p>
en: <b>QUESTION</b>: There's more to making a model successful than just the licensing.  Can you speak to that?
ro: <b>ÎNTREBARE</b>: Să transformi un model într-un succes presupune mai mult decât licențierea. Puteți vorbi despre aceasta?

note: type: Content of: <div><p>
en: <b>STALLMAN</b>: Absolutely.  Well, you know, I don't know the answers.  But part of what I believe is crucial for developing free, functional information is idealism.  People have to recognize that it's important for this information to be free, that when the information is free, you can make full use of it.  When it's restricted, you can't.  You have to recognize that the nonfree information is an attempt to divide them and keep them helpless and keep them down.  Then they can get the idea, &ldquo;Let's work together to produce the information we want to use, so that it's not under the control of some powerful person who can dictate to us what we can do.&rdquo;
ro: <b>STALLMAN</b>: Absolut. Știți, eu nu am răspunsurile. Dar cred că o parte din ce este crucial pentru a produce informații libere, funcționale, este idealismul. Oamenii trebuie să perceapă că este important ca informația să fie liberă, că atunci când informația este liberă, o poți folosi pe deplin. Când este limitată, nu poți. Trebuie să perceapă că informația neliberă este o încercare de a-i diviza și de a-i ține neajutorați și umili. Apoi le poate veni ideea: „să cooperăm ca să producem informația pe care vrem să o folosim, ca să nu fie sub controlul unei persoane puternice, care să ne dicteze ce putem face”.

note: type: Content of: <div><p>
en: <b>STALLMAN</b>: No, I don't.  I started proposing this free encyclopedia and learning resource a couple of years ago, and I thought it would probably take a decade to get things rolling.  Now we already have an encyclopedia that is rolling.  So things are going faster than I hoped.  I think what's needed is for a few people to start writing some free textbooks.  Write one about whatever is your favorite subject or write a fraction of one.  Write a few chapters of one and challenge other people to write the rest.
ro: <b>STALLMAN</b> Nu, nu știu. Am început să propun această enciclopedie și resursă de învățare liberă acum vreo doi ani și am crezut că va dura probabil un deceniu ca lucrurile să-și dea drumul. Acum deja avem o enciclopedie care avansează. Deci lucrurile merg mai repede decât am sperat. Cred că ce ne lipsește sunt câțiva oameni care să înceapă să scrie manuale libere. Scrieți unul despre materia voastră favorită sau o părticică dintr-unul. Scrieți câteva capitole și provocați lumea să scrie restul.

note: type: Content of: <div><p>
en: <b>QUESTION</b>: Actually what I was looking for is something even more than that.  What's important in your kind of structure is somebody that creates an infrastructure to which everybody else can contribute.  There isn't a K through 12 infrastructure out there in any place for a contribution for materials.
ro: <b>ÎNTREBARE</b>: De fapt căutam chiar ceva mai mult decât atât. În această structură este important cineva care să creeze o infrastructură la care toți ceilalți pot contribui. Nu s-a implementat o infrastructură de la grădiniță până la liceu care să acumuleze contribuții de materiale.

note: type: Content of: <div><p>
en: I can get information from lots of places but it's not released under free licenses, so I can't use it to make a free textbook.
ro: Pot lua informațiile din multe locuri, dar nu sunt publicate sub licențe libere, așa că nu le pot folosi pentru a face un manual liber.

note: type: Content of: <div><p>
en: <b>STALLMAN</b>: Actually, copyright doesn't cover the facts.  It only covers the way it's written.  So you can learn a field from anywhere and then write a textbook, and you can make that textbook free, if you want.
ro: <b>STALLMAN</b>: De fapt, copyrightul nu acoperă faptele. Acoperă numai felul în care sunt scrise. Deci poți învăța un domeniu de oriunde și să scrii un manual, iar dacă vrei poți face acel manual liber.

note: type: Content of: <div><p>
en: <b>QUESTION</b>: But I can't write by myself all the textbooks that a student needs going through school.
ro: <b>ÎNTREBARE</b>: Dar nu pot scrie de unul singur toate manualele care îi trebuie unui elev ca să treacă prin școală.

note: type: Content of: <div><p>
en: <b>STALLMAN</b>: Well, it's true.  And I didn't write a whole, free operating system, either.  I wrote some pieces and invited other people to join me by writing other pieces.  So I set an example.  I said, &ldquo;I'm going in this direction.  Join me and we'll get there.&rdquo; And enough people joined in that we got there.  So if you think in terms of, how am I going to get this whole gigantic job done, it can be daunting.  So the point is, don't look at it that way.  Think in terms of taking a step and realizing that after you've taken a step, other people will take more steps and, together, it will get the job done eventually.
ro: <b>STALLMAN</b>: Da, este adevărat. Și nici eu nu am scris un întreg sistem de operare liber. Am scris câteva bucăți și am invitat alți oameni să mi se alăture scriind alte bucăți. Așadar, am dat un exemplu. Am spus: „eu merg în direcția asta. Veniți cu mine și vom ajunge undeva”. Și mi s-au alăturat suficienți oameni încât am ajuns undeva. Deci, dacă judecați la modul „cum am să termin toată treaba asta gigantică”, poate fi demoralizant. Dar cheia este, nu priviți așa. Gândiți-vă să faceți un pas și să înțelegeți că după ce ați făcut un pas, alți oameni vor face noi pași și, împreună, veți duce în final treaba la capăt.

note: type: Content of: <div><p>
en: Assuming that humanity doesn't wipe itself out, the work we do today to produce the free educational infrastructure, the free learning resource for the world, that will be useful for as long as humanity exists.  If it takes 20 years to get it done, so what? So don't think in terms of the size of the whole job.  Think in terms of the piece that you're going to do.  That will show people it can be done, and so others will do other pieces.
ro: Presupunând că omenirea nu se autodistruge, munca pe care o depunem astăzi să producem o infrastructură educațională liberă, resursele libere de studiu pentru omenire, acestea vor fi folositoare cât timp există umanitatea. Dacă durează 20 de ani să o terminăm, ce dacă? Așadar, nu luați în considerare mărimea întregii lucrări. Luați în considerare bucata pe care o veți face voi. Aceasta le va arăta oamenilor că este fezabilă și alții vor face alte părți.

note: type: Content of: <div><div><p>
en: Please send general FSF &amp; GNU inquiries to <a href="mailto:gnu@gnu.org">&lt;gnu@gnu.org&gt;</a>.  There are also <a href="/contact/">other ways to contact</a> the FSF.  Broken links and other corrections or suggestions can be sent to <a href="mailto:webmasters@gnu.org">&lt;webmasters@gnu.org&gt;</a>.
ro: Pentru întrebări generale legate de FSF și GNU, vă rugăm să scrieți la <a href="mailto:gnu@gnu.org">&lt;gnu@gnu.org&gt;</a>.  Există și <a href="/contact/">alte moduri de a contacta</a> FSF. Legăturile stricate și alte corecturi sau sugestii pot fi trimise la <a href="mailto:webmasters@gnu.org">&lt;webmasters@gnu.org&gt;</a>.

note: type: Content of: <div><p>
en: This page is licensed under a <a rel="license" href="http://creativecommons.org/licenses/by-nd/4.0/">Creative Commons Attribution-NoDerivatives 4.0 International License</a>.
ro: Această pagină este licențiată sub licența <a rel="license" href="http://creativecommons.org/licenses/by-nd/4.0/deed.ro">Creative Commons Atribuire - Fără modificări 4.0 Internațional</a>.

note: TRANSLATORS: Use space (SPC) as msgstr if you don't want credits. type: Content of: <div><div>
en: *GNUN-SLOT: TRANSLATOR'S CREDITS*
ro: Traducere: Cătălin Frâncu <a href="mailto: cata@francu.com">cata@francu.com</a>

note: timestamp start type: Content of: <div><p>
en: Updated:
ro: Actualizată:
