shouldbefree.html - en to sr translation catalogue (145 entries)

note: type: Content of: <title>
en: Why Software Should Be Free - GNU Project - Free Software Foundation
sr: Зашто софтвер треба да буде слободан — Пројекат ГНУ — Задужбина за слободни софтвер

note: type: Content of: <div><h2>
en: Why Software Should Be Free
sr: Зашто софтвер треба да буде слободан

note: type: Content of: <div><p>
en: The existence of software inevitably raises the question of how decisions about its use should be made.  For example, suppose one individual who has a copy of a program meets another who would like a copy.  It is possible for them to copy the program; who should decide whether this is done? The individuals involved? Or another party, called the &ldquo;owner&rdquo;?
sr: Постојање софтвера неизбежно доводи до питања како би требало доносити одлуке о његовој употреби. На пример, претпоставимо да особа која има примерак програма сретне другу која би желела свој примерак. Да ли им је дозвољено да умножавају програм? Ко би требало да то дозволи? Ти појединци? Или друга страна, звана „власник“?

note: type: Content of: <div><p>
en: Software developers typically consider these questions on the assumption that the criterion for the answer is to maximize developers' profits. The political power of business has led to the government adoption of both this criterion and the answer proposed by the developers: that the program has an owner, typically a corporation associated with its development.
sr: Градитељи софтвера обично разматрају ова питања под претпоставком да је критеријум одговора увећање њиховог профита. Политичка моћ бизниса водила је до усвајања и овог критеријума и одговора који су понудили градитељи: програми имају власнике, обично фирме повезане са њиховом изградњом.

note: type: Content of: <div><p>
en: I would like to consider the same question using a different criterion: the prosperity and freedom of the public in general.
sr: Ја бих разматрао исто питање са друге тачке гледишта: просперитета и слободе јавности у општем смислу.

note: type: Content of: <div><p>
en: This answer cannot be decided by current law&mdash;the law should conform to ethics, not the other way around.  Nor does current practice decide this question, although it may suggest possible answers.  The only way to judge is to see who is helped and who is hurt by recognizing owners of software, why, and how much.  In other words, we should perform a cost-benefit analysis on behalf of society as a whole, taking account of individual freedom as well as production of material goods.
sr: Постојећи закон не може да пружи тај одговор — закон се мора прилагодити етици, а не обратно. Ни досадашња пракса не даје одговора, премда може да наговести могуће одговоре. Једини начин за процену је да се види коме ће, зашто и колико помоћи а коме одмоћи истицање власника софтвера. Другим речима, требало би да покренемо анализу трошкова и користи за рачун друштва као целине, узимајући у обзир личне слободе и материјална добра.

note: type: Content of: <div><p>
en: In this essay, I will describe the effects of having owners, and show that the results are detrimental.  My conclusion is that programmers have the duty to encourage others to share, redistribute, study, and improve the software we write: in other words, to write <a href="/philosophy/free-sw.html">&ldquo;free&rdquo; software</a>.<a href="#f1">(1)</a>
sr: У овом есеју ћу описати ефекте власништва и показаћу да су они штетни. Мој закључак је да је дужност програмера да подстакну друге да деле, расподељују, проучавају и побољшавају софтвер који пишемо: другим речима, да пишу <a href="/philosophy/free-sw.html">„слободни“ софтвер</a>.<a href="#f1">(1)</a>

note: type: Content of: <div><h3>
en: How Owners Justify Their Power
sr: Како власници правдају своју моћ

note: type: Content of: <div><p>
en: Those who benefit from the current system where programs are property offer two arguments in support of their claims to own programs: the emotional argument and the economic argument.
sr: Они којима користи постојећи систем у ком су програми својина нуде два аргумента у прилог њиховим тврдњама да поседују програме: емоционални и економски.

note: type: Content of: <div><p>
en: The emotional argument goes like this: &ldquo;I put my sweat, my heart, my soul into this program.  It comes from <em>me</em>, it's <em>mine</em>!&rdquo;
sr: Емоционални аргумент је овакав: „Ја улажем своје срце и душу у овај програм. Он потиче од <em>мене</em>, он је <em>мој</em>!“

note: type: Content of: <div><p>
en: This argument does not require serious refutation.  The feeling of attachment is one that programmers can cultivate when it suits them; it is not inevitable.  Consider, for example, how willingly the same programmers usually sign over all rights to a large corporation for a salary; the emotional attachment mysteriously vanishes.  By contrast, consider the great artists and artisans of medieval times, who didn't even sign their names to their work.  To them, the name of the artist was not important.  What mattered was that the work was done&mdash;and the purpose it would serve.  This view prevailed for hundreds of years.
sr: Овај аргумент не заслужује озбиљно побијање. Осећање повезаности програмери могу гајити кад год им то одговара — оно је неизбежно. Узмимо, на пример, како углавном ти исти програмери добровољно преписују сва права на велику фирму зарад плате. Емоционална везаност мистериозно нестаје. Насупрот томе, узмимо велике уметнике и уметнице Средњег века, који се чак нису ни потписивали на своја дела. Њима име конкретног уметника није било важно. Оно што им је било важно је обављање посла — и намена којој ће послужити. Ово гледиште је владало стотинама година.

note: type: Content of: <div><p>
en: The economic argument goes like this: &ldquo;I want to get rich (usually described inaccurately as &lsquo;making a living&rsquo;), and if you don't allow me to get rich by programming, then I won't program.  Everyone else is like me, so nobody will ever program.  And then you'll be stuck with no programs at all!&rdquo; This threat is usually veiled as friendly advice from the wise.
sr: Економски аргумент је следећи: „Хоћу да се обогатим (обично нетачно описано као ‘зарађивање за живот’), и ако ми не дозволите да се обогатим од програмирања, ја нећу програмирати, а онда вам неће остати ниједан програм!“ Ова претња се обично изриче у облику мудрог пријатељског савета.

note: type: Content of: <div><p>
en: I'll explain later why this threat is a bluff.  First I want to address an implicit assumption that is more visible in another formulation of the argument.
sr: Касније ћу објаснити зашто је ова претња блеф. Али прво хоћу да истакнем скривену претпоставку која је видљивија у другачијој формулацији овог аргумента.

note: type: Content of: <div><p>
en: This formulation starts by comparing the social utility of a proprietary program with that of no program, and then concludes that proprietary software development is, on the whole, beneficial, and should be encouraged.  The fallacy here is in comparing only two outcomes&mdash;proprietary software versus no software&mdash;and assuming there are no other possibilities.
sr: Ова формулација почиње поређењем друштвене корисности власничких програма са корисношћу непостојања програма, и закључује да је изградња власничких програма у целини корисна, и као такву је треба подстицати. Овде је заблуда у поређењу само два исхода — власнички софтвер против непостојања софтвера — и претпоставке да не постоје друга решења.

note: type: Content of: <div><p>
en: Given a system of software copyright, software development is usually linked with the existence of an owner who controls the software's use.  As long as this linkage exists, we are often faced with the choice of proprietary software or none.  However, this linkage is not inherent or inevitable; it is a consequence of the specific social/legal policy decision that we are questioning: the decision to have owners.  To formulate the choice as between proprietary software versus no software is begging the question.
sr: Уз систем софтверских ауторских права, изградња софтвера је обично повезана са постојањем власника који контролише употребу тог софтвера. Све док ова веза постоји, често смо суочени са избором између власничког и никаквог софтвера. Међутим, ова веза није урођена или неизбежна; она је последица избора социјално-правне стратегије који преиспитујемо: избора постојања власништва. Формулисање избора као избора између власничког и никаквог софтвера представља наметање одговора.

note: type: Content of: <div><h3>
en: The Argument against Having Owners
sr: Аргумент против власништва

note: type: Content of: <div><p>
en: The question at hand is, &ldquo;Should development of software be linked with having owners to restrict the use of it?&rdquo;
sr: Питање које разматрамо је: „Да ли би изградња софтвера требало да буде повезана са постојањем власника који би ограничили његову употребу?“

note: type: Content of: <div><p>
en: In order to decide this, we have to judge the effect on society of each of those two activities <em>independently</em>: the effect of developing the software (regardless of its terms of distribution), and the effect of restricting its use (assuming the software has been developed).  If one of these activities is helpful and the other is harmful, we would be better off dropping the linkage and doing only the helpful one.
sr: Да бисмо ово одлучили, морамо да оценимо учинак који свака од те две активности <em>посебно</em> чини на друштво: учинак изградње софтвера (независно од одредби расподеле), и учинак забране његове употребе (претпостављајући да је софтвер изграђен). Ако је једна од ове две активности корисна а друга штетна, било би боље да занемаримо њихову повезаност и обављамо само ону корисну.

note: type: Content of: <div><p>
en: To put it another way, if restricting the distribution of a program already developed is harmful to society overall, then an ethical software developer will reject the option of doing so.
sr: Другим речима, ако је ограничавање расподеле програма који је већ изграђен штетно по друштво у целини, тада ће градитељ софтвера који је етичан одбацити ту могућност.

note: type: Content of: <div><p>
en: To determine the effect of restricting sharing, we need to compare the value to society of a restricted (i.e., proprietary) program with that of the same program, available to everyone.  This means comparing two possible worlds.
sr: Да бисмо одредили учинак ограничавања дељења, треба да упоредимо друштвену вредност ограниченог (нпр. власничког) програма са вредношћу истог програма који је доступан свима. Дакле, поредимо два могућа света.

note: type: Content of: <div><p>
en: This analysis also addresses the simple counterargument sometimes made that &ldquo;the benefit to the neighbor of giving him or her a copy of a program is cancelled by the harm done to the owner.&rdquo; This counterargument assumes that the harm and the benefit are equal in magnitude.  The analysis involves comparing these magnitudes, and shows that the benefit is much greater.
sr: Ова анализа узима у обзир и једноставан контрааргумент који се понекад износи, а то је да је „корист давања примерка програма ближњем поништена штетом учињеном аутору“. Овај контрааргумент претпоставља да су штета и корист једнаки по јачини. Анализа укључује поређење те две јачине и показује да је корист много већа.

note: type: Content of: <div><p>
en: To elucidate this argument, let's apply it in another area: road construction.
sr: Да бисмо објаснили овај аргумент, применимо га у другој области: изградњи путева.

note: type: Content of: <div><p>
en: It would be possible to fund the construction of all roads with tolls. This would entail having toll booths at all street corners.  Such a system would provide a great incentive to improve roads.  It would also have the virtue of causing the users of any given road to pay for that road.  However, a toll booth is an artificial obstruction to smooth driving&mdash;artificial, because it is not a consequence of how roads or cars work.
sr: Било би могуће финансирати изградњу свих путева уз помоћ друмарина. То би изискивало постојање наплатних рампи на свакој раскрсници. Тај систем би пружио велики подстрек за побољшање путева. Такође би имао врлину да би сви корисници било ког пута морали да за њега плате. Међутим, наплатна станица је вештачка препрека несметаној вожњи, јер није последица начина функционисања путева или кола.

note: type: Content of: <div><p>
en: Comparing free roads and toll roads by their usefulness, we find that (all else being equal) roads without toll booths are cheaper to construct, cheaper to run, safer, and more efficient to use.<a href="#f2">(2)</a> In a poor country, tolls may make the roads unavailable to many citizens.  The roads without toll booths thus offer more benefit to society at less cost; they are preferable for society.  Therefore, society should choose to fund roads in another way, not by means of toll booths.  Use of roads, once built, should be free.
sr: Поредећи слободне путеве и путеве са друмаринама по њиховој корисности, налазимо да су (не узимајући у обзир остале разлике) путеви са друмаринама јефтинији за изградњу, јефтинији за коришћење, сигурнији и ефикаснији.<a href="#f2">(2)</a> У сиромашној земљи, друмарине могу да одагнају становништво са путева. Путеви без наплатних станица на тај начин нуде више користи друштву за мање новца; они су друштвено прихватљивији. Дакле, друштво би требало да изабере да финансира путеве на други начин, не преко наплатних станица. Употреба једном изграђеног пута би требало да буде слободна.

note: type: Content of: <div><p>
en: When the advocates of toll booths propose them as <em>merely</em> a way of raising funds, they distort the choice that is available.  Toll booths do raise funds, but they do something else as well: in effect, they degrade the road.  The toll road is not as good as the free road; giving us more or technically superior roads may not be an improvement if this means substituting toll roads for free roads.
sr: Када заговорници наплатних станица предлажу исте <em>само</em> као начин за повећање средстава, они изврћу постојећи избор. Киосци за наплату повећавају средства, али на одређен начин и деградирају путеве. Пут са друмарином није добар као слободни пут. Обезбеђивање технички савршенијих путева може да не буде побољшање уколико подразумева и замену слободних путева путевима са друмарином.

note: type: Content of: <div><p>
en: Of course, the construction of a free road does cost money, which the public must somehow pay.  However, this does not imply the inevitability of toll booths.  We who must in either case pay will get more value for our money by buying a free road.
sr: Наравно, изградња слободног пута кошта, а то јавност мора некако да плати. Међутим, ово не значи неизбежност наплатних станица. Ми који морамо да платимо у сваком случају, више ћемо добити за наш новац куповином слободног пута.

note: type: Content of: <div><p>
en: I am not saying that a toll road is worse than no road at all.  That would be true if the toll were so great that hardly anyone used the road&mdash;but this is an unlikely policy for a toll collector.  However, as long as the toll booths cause significant waste and inconvenience, it is better to raise the funds in a less obstructive fashion.
sr: Не тврдим да је пут са друмарином гори него непостојање пута. То би било тачно ако би друмарина била толико висока да скоро нико не би користио пут — али ово је мало вероватна политика сакупљача друмарине. Међутим, све док наплатне станице узрокују значајне губитке и неугодности, боље је повећавати средства на погоднији начин.

note: type: Content of: <div><p>
en: To apply the same argument to software development, I will now show that having &ldquo;toll booths&rdquo; for useful software programs costs society dearly: it makes the programs more expensive to construct, more expensive to distribute, and less satisfying and efficient to use.  It will follow that program construction should be encouraged in some other way.  Then I will go on to explain other methods of encouraging and (to the extent actually necessary) funding software development.
sr: Како бих применио исте аргументе на изградњу софтвера, сада ћу показати да постојање „наплатних станица“ за корисне софтверске програме скупо кошта друштво: програми су скупљи за изградњу, скупљи за расподелу, и мање задовољавајући и ефикасни. Из тога следи да би изградња програма требало да буде подстицана на други начин. А онда ћу прећи на објашњавање других начина подстицања и (до неопходне границе) финансирања изградње софтвера.

note: type: Content of: <div><h4>
en: The Harm Done by Obstructing Software
sr: Штета учињена ометањем софтвера

note: type: Content of: <div><p>
en: Consider for a moment that a program has been developed, and any necessary payments for its development have been made; now society must choose either to make it proprietary or allow free sharing and use.  Assume that the existence of the program and its availability is a desirable thing.<a href="#f3">(3)</a>
sr: Претпоставимо, за тренутак, да се програм гради, и да су све уплате неопходне за његову изградњу завршене; тада друштво мора да изабере или да га претвори у власнички или да дозволи слободно дељење и употребу. Претпоставимо да су постојање програма и његова доступност пожељни.<a href="#f3">(3)</a>

note: type: Content of: <div><p>
en: Restrictions on the distribution and modification of the program cannot facilitate its use.  They can only interfere.  So the effect can only be negative.  But how much? And what kind?
sr: Ограничења расподеле и измене програма не могу да користе његовој употреби. Она могу само да сметају. Дакле, учинак може бити само негативан. Али колико? И на који начин?

note: type: Content of: <div><p>
en: Three different levels of material harm come from such obstruction:
sr: Три различита нивоа материјалне штете су проузрокована таквим ометањем:

note: type: Content of: <div><ul><li>
en: Fewer people use the program.
sr: Мање људи користи програм.

note: type: Content of: <div><ul><li>
en: None of the users can adapt or fix the program.
sr: Нико од корисника не може да прилагоди или поправи програм.

note: type: Content of: <div><ul><li>
en: Other developers cannot learn from the program, or base new work on it.
sr: Други градитељи не могу да уче из програма, или да заснују ново дело на њему.

note: type: Content of: <div><p>
en: Each level of material harm has a concomitant form of psychosocial harm. This refers to the effect that people's decisions have on their subsequent feelings, attitudes, and predispositions.  These changes in people's ways of thinking will then have a further effect on their relationships with their fellow citizens, and can have material consequences.
sr: Сваки ниво материјалне штете прати некакав облик психолошке штете. Ово се односи на учинак који људске одлуке имају на њихова даља осећања, ставове и склоности. Ове промене начина мишљења људи ће даље имати утицај на њихове односе са њиховим ближњима, и могу да узрокују материјалне последице.

note: type: Content of: <div><p>
en: The three levels of material harm waste part of the value that the program could contribute, but they cannot reduce it to zero.  If they waste nearly all the value of the program, then writing the program harms society by at most the effort that went into writing the program.  Arguably a program that is profitable to sell must provide some net direct material benefit.
sr: Три нивоа материјалне штете уништавају део вредности коју би програм могао да допринесе, али не могу је свести на нулу. Ако униште скоро сву вредност програма, онда писање програма штети друштву махом због труда уложеног у писање програма. А програм који је исплатив за продају мора да обезбеди директну збирну материјану корист.

note: type: Content of: <div><p>
en: However, taking account of the concomitant psychosocial harm, there is no limit to the harm that proprietary software development can do.
sr: Међутим, ако узмемо у обзир пратећу психолошку штету, онда не постоји граница штете коју изградња власничког софтвера може да учини.

note: type: Content of: <div><h4>
en: Obstructing Use of Programs
sr: Ометање употребе програма

note: type: Content of: <div><p>
en: The first level of harm impedes the simple use of a program.  A copy of a program has nearly zero marginal cost (and you can pay this cost by doing the work yourself), so in a free market, it would have nearly zero price.  A license fee is a significant disincentive to use the program.  If a widely useful program is proprietary, far fewer people will use it.
sr: Први ниво штете спречава једноставну употребу програма. Примерак програма кошта приближно нули (и можете платити ову цену обављајући посао сами), тако да би на слободном тржишту имао цену приближно једнаку нули. Наплата лиценце представља значајно обесхрабривање за коришћење програма. Ако је широко употребљив програм власнички, далеко мање људи ће га користити.

note: type: Content of: <div><p>
en: It is easy to show that the total contribution of a program to society is reduced by assigning an owner to it.  Each potential user of the program, faced with the need to pay to use it, may choose to pay, or may forego use of the program.  When a user chooses to pay, this is a zero-sum transfer of wealth between two parties.  But each time someone chooses to forego use of the program, this harms that person without benefiting anyone.  The sum of negative numbers and zeros must be negative.
sr: Лако је показати да је укупан допринос програма друштву умањен везивањем власника за њега. Сваки потенцијални корисник програма, суочен са потребом да плати за употребу, може да одлучи да плати, или може да игнорише употребу програма. Ако одлучи да плати, то представља пренос добара нулте вредности између две стране. Али сваки пут када неко изабере да игнорише употребу програма, то штети тој особи без икакве користи за остале. Збир негативних бројева и нула је увек негативан.

note: type: Content of: <div><p>
en: But this does not reduce the amount of work it takes to <em>develop</em> the program.  As a result, the efficiency of the whole process, in delivered user satisfaction per hour of work, is reduced.
sr: Али ово не умањује количину рада која је потребна за <em>изградњу</em> програма. Као резултат, ефикасност целог поступка посматрана кроз испоручено задовољење потреба корисника по часу рада је умањена.

note: type: Content of: <div><p>
en: This reflects a crucial difference between copies of programs and cars, chairs, or sandwiches.  There is no copying machine for material objects outside of science fiction.  But programs are easy to copy; anyone can produce as many copies as are wanted, with very little effort.  This isn't true for material objects because matter is conserved: each new copy has to be built from raw materials in the same way that the first copy was built.
sr: Ово илуструје кључну разлику између примерака програма и аутомобила, столица или сендвича. Ван научне фантастике, не постоји машина за умножавање материјалних предмета. Али програми се могу лако умножавати; свако може да направи жељени број примерака уз врло мало труда. Ово не важи за материјалне предмете јер је материја очувана: сваки нови примерак мора да буде изграђен од сировина на исти начин како је изграђен и први.

note: type: Content of: <div><p>
en: With material objects, a disincentive to use them makes sense, because fewer objects bought means less raw material and work needed to make them.  It's true that there is usually also a startup cost, a development cost, which is spread over the production run.  But as long as the marginal cost of production is significant, adding a share of the development cost does not make a qualitative difference.  And it does not require restrictions on the freedom of ordinary users.
sr: Обесхрабривање употребе материјалних ствари има смисла, јер што мање се ствари купује то је мање сировина и рада потребно за њихово стварање. Тачно је да обично постоји почетна цена — цена изградње — која је раздељена на процес производње. Али све док је крајња цена производње значајна, додавање цене изградње не ствара квалитативну разлику. И не захтева ограничавање слободе обичних корисника.

note: type: Content of: <div><p>
en: However, imposing a price on something that would otherwise be free is a qualitative change.  A centrally imposed fee for software distribution becomes a powerful disincentive.
sr: Међутим, наметање цене за нешто што би иначе било бесплатно јесте квалитативна измена. Централизовано наметнута цена за расподелу софтвера постаје моћан извор обесхрабривања.

note: type: Content of: <div><p>
en: What's more, central production as now practiced is inefficient even as a means of delivering copies of software.  This system involves enclosing physical disks or tapes in superfluous packaging, shipping large numbers of them around the world, and storing them for sale.  This cost is presented as an expense of doing business; in truth, it is part of the waste caused by having owners.
sr: Штавише, централизована производња какву данас познајемо је неефикасна чак и по испоруци примерака софтвера. Овај систем укључује паковање физичких дискета или трака у сувишне пакете, испоручивање великих количина пакета широм света, и њихово складиштење за продају. Ова цена је представљена као трошак пословања; у ствари, она је део расипања проузрокованог постојањем власништва.

note: type: Content of: <div><h4>
en: Damaging Social Cohesion
sr: Штета учињена друштвеној кохезији

note: type: Content of: <div><p>
en: Suppose that both you and your neighbor would find it useful to run a certain program.  In ethical concern for your neighbor, you should feel that proper handling of the situation will enable both of you to use it.  A proposal to permit only one of you to use the program, while restraining the other, is divisive; neither you nor your neighbor should find it acceptable.
sr: Рецимо да ви и ваш ближњи сматрате покретање одређеног програма корисним. Из етичке бриге за вашег ближњег, требало би да осећате даје исправан поредак ствари омогућавање да га обојица користите. Предлог да се употреба дозволи само једном од вас а забрани другоме представља поделу. Ни ви ни ваш ближњи не треба да га сматрате прихватљивим.

note: type: Content of: <div><p>
en: Signing a typical software license agreement means betraying your neighbor: &ldquo;I promise to deprive my neighbor of this program so that I can have a copy for myself.&rdquo; People who make such choices feel internal psychological pressure to justify them, by downgrading the importance of helping one's neighbors&mdash;thus public spirit suffers. This is psychosocial harm associated with the material harm of discouraging use of the program.
sr: Потписивање уобичајеног софтверског уговора о лиценцирању представља издају вашег ближњег: „Обећавам да забраним ближњем да употребљава овај програм, како бих имао свој примерак.“ Људи који тако бирају осећају унутрашњи психолошки притисак да се оправдају смањивањем важности помагања ближњем, па стога испашта дух друштва. Ова психолошка штета је повезана са материјалном штетом обесхрабрења употребе програма.

note: type: Content of: <div><p>
en: Many users unconsciously recognize the wrong of refusing to share, so they decide to ignore the licenses and laws, and share programs anyway.  But they often feel guilty about doing so.  They know that they must break the laws in order to be good neighbors, but they still consider the laws authoritative, and they conclude that being a good neighbor (which they are) is naughty or shameful.  That is also a kind of psychosocial harm, but one can escape it by deciding that these licenses and laws have no moral force.
sr: Многи корисници несвесно схватају да је одбијање дељења погрешно, па одлучују да игноришу лиценце и законе расподељујући програме упркос свему, али често због тога осећају кривицу. Они схватају да морају да крше законе како би били добри према ближњима, али и даље схватају да се закони морају поштовати и зато закључују да је погрешно или срамно чинити добро ближњима. Ово је и психолошки штетно, али се то може избећи ставом да те лиценце и закони немају моралну превагу.

note: type: Content of: <div><p>
en: Since the age of Reagan, the greatest scarcity in the United States is not technical innovation, but rather the willingness to work together for the public good.  It makes no sense to encourage the former at the expense of the latter.
sr: Од Регановог доба до сада, Сједињене државе највише оскудевају не у технолошким иновацијама, већ у вољи да се заједнички ради у корист јавног добра. Бесмислено је развијати ово прво на рачун другог.

note: type: Content of: <div><h4>
en: Obstructing Custom Adaptation of Programs
sr: Ометање произвољних унапређења програма

note: type: Content of: <div><p>
en: The second level of material harm is the inability to adapt programs.  The ease of modification of software is one of its great advantages over older technology.  But most commercially available software isn't available for modification, even after you buy it.  It's available for you to take it or leave it, as a black box&mdash;that is all.
sr: Други ниво материјалне штете је немогућност прилагођавања програма. Лакоћа измене софтвера је једна од његових највећих предности над старијом технологијом. Али, већина комерцијалног софтвера је недоступна за измене, чак и пошто купите софтвер. Он је доступан само за узимање или остављање, попут црне кутије — и то је све.

note: type: Content of: <div><p>
en: A program that you can run consists of a series of numbers whose meaning is obscure.  No one, not even a good programmer, can easily change the numbers to make the program do something different.
sr: Сваки програм који можете да покренете се састоји од низа загонетних бројева. Нико, па чак ни добар програмер не може на лак начин изменити те бројеве са циљем другачијег функционисања програма.

note: type: Content of: <div><p>
en: Precisely what that source code means is not the point; the point is that it looks like algebra, and a person who knows this programming language will find it meaningful and clear.  By contrast, here is same program in executable form, on the computer I normally used when I wrote this:
sr: Заправо, значење тог изворног кода није проблем, него је проблем што изгледа као алгебра, особи која влада тим програмским језиком би било јасно о чему се ту ради. Насупрот томе, ево га исти тај програм у извршној форми у којој се налази на мом рачунару који сам користио док сам ово писао:

note: type: Content of: <div><p>
en: Source code is useful (at least potentially) to every user of a program. But most users are not allowed to have copies of the source code. Usually the source code for a proprietary program is kept secret by the owner, lest anybody else learn something from it.  Users receive only the files of incomprehensible numbers that the computer will execute. This means that only the program's owner can change the program.
sr: Изворни код је користан (макар потенцијално) сваком кориснику програма. Међутим, већини корисника није дозвољено да поседују примерке изворног кода. Обично изворни код власничког програма власник чува у тајности, како нико други не би из њега нешто научио. Корисници примају само датотеке са неразумљивим бројевима које рачунар извршава. Ово значи да само власник програма може изменити програм.

note: type: Content of: <div><p>
en: A friend once told me of working as a programmer in a bank for about six months, writing a program similar to something that was commercially available.  She believed that if she could have gotten source code for that commercially available program, it could easily have been adapted to their needs.  The bank was willing to pay for this, but was not permitted to&mdash;the source code was a secret.  So she had to do six months of make-work, work that counts in the GNP but was actually waste.
sr: Пријатељица ми је једном причала да је неких шест месеци радила као програмерка у банци пишући програм који је био сличан једном комерцијално доступном програму. Она сматра да је тај комерцијално доступни програм могла да са лакоћом прилагоди њиховим потребама да је имала његов изворни код. Банка је била вољна да јој за то плати, али то јој није било дозвољено — изворни код је био скривен. Зато је морала да се шест месеци бави непотребним послом, који се рачуна у бруто националном дохотку, али је објективно сувишан.

note: type: Content of: <div><p>
en: The <abbr title="Massachusetts Institute of Technology">MIT</abbr> Artificial Intelligence Lab (AI Lab) received a graphics printer as a gift from Xerox around 1977.  It was run by free software to which we added many convenient features.  For example, the software would notify a user immediately on completion of a print job.  Whenever the printer had trouble, such as a paper jam or running out of paper, the software would immediately notify all users who had print jobs queued. These features facilitated smooth operation.
sr: Фирма Ксерокс (<em>Xerox</em>) је 1977. поклонила графички штампач <abbr title="Масачусетски институт за технологију">МИТ</abbr>-овој Лабораторији за вештачку интелигенцију (ЛВИ). Њега је покретао слободни софтвер коме смо додали многе згодне одлике. На пример, софтвер је обавештавао корисника када би задатак за штампу био завршен. Када је са штампачем било проблема, као што су заглављивање или недостатак папира, софтвер би истог тренутка обавестио све кориснике који су послали задатке за штампу. Овакве могућности су осигуравале ефикасан рад са штампачем.

note: type: Content of: <div><p>
en: Later Xerox gave the AI Lab a newer, faster printer, one of the first laser printers.  It was driven by proprietary software that ran in a separate dedicated computer, so we couldn't add any of our favorite features.  We could arrange to send a notification when a print job was sent to the dedicated computer, but not when the job was actually printed (and the delay was usually considerable).  There was no way to find out when the job was actually printed; you could only guess.  And no one was informed when there was a paper jam, so the printer often went for an hour without being fixed.
sr: Касније је Ксерокс поклонио ЛВИ-ју нов, бржи штампач, који је био један од првих ласерских штампача. Покретао га је власнички софтвер који се извршавао на посебном рачунару, и коме нисмо смели да додамо ниједну од наших омиљених могућности. Могли смо да подесимо да се обавештење шаље при слању задатка за штампу том посебном рачунару, али не и када би штампа стварно почела (то одлагање је обично било знатно). Није било начина да се открије да ли је задатак заиста одштампан — могли смо само да нагађамо. Како нико није обавештаван кад би се папир заглавио, штампач је често чекао на исправку проблема по читав сат.

note: type: Content of: <div><p>
en: The system programmers at the AI Lab were capable of fixing such problems, probably as capable as the original authors of the program.  Xerox was uninterested in fixing them, and chose to prevent us, so we were forced to accept the problems.  They were never fixed.
sr: Системски програмери у ЛВИ-ју су били способни да исправе такве проблеме, и то вероватно исто колико и аутори тог програма. Ксерокс за то није био заинтересован, и изабрао је да нас у томе спречи, па смо били приморани да их прихватимо. Ти проблеми никада нису исправљени.

note: type: Content of: <div><p>
en: Most good programmers have experienced this frustration.  The bank could afford to solve the problem by writing a new program from scratch, but a typical user, no matter how skilled, can only give up.
sr: Већина добрих програмера је искусила ово разочарање. Банка је могла да себи приушти да проблем реши пишући потпуно нов програм, али обичан корисник, без обзира на то колико је вешт, може само да одустане.

note: type: Content of: <div><p>
en: Giving up causes psychosocial harm&mdash;to the spirit of self-reliance.  It is demoralizing to live in a house that you cannot rearrange to suit your needs.  It leads to resignation and discouragement, which can spread to affect other aspects of one's life.  People who feel this way are unhappy and do not do good work.
sr: Одустајање психолошки штети самопоуздању. Деморалишуће је живети у кући коју не смете преуређивати. То води мирењу са таквим стањем и обесхрабрењу, које се може проширити и на друге делове нечијег живота. Људи који се овако осећају су несрећни и не обављају свој посао добро.

note: type: Content of: <div><p>
en: Imagine what it would be like if recipes were hoarded in the same fashion as software.  You might say, &ldquo;How do I change this recipe to take out the salt?&rdquo; and the great chef would respond, &ldquo;How dare you insult my recipe, the child of my brain and my palate, by trying to tamper with it? You don't have the judgment to change my recipe and make it work right!&rdquo;
sr: Замислите како би било да се рецепти скривају на исти начин као софтвер. Могли бисте да упитате великог мајстора-кувара: „Како да из овог рецепта избацим со?“, а он би одговорио: „Како се усуђујеш да вређаш мој рецепт, производ моје памети, покушајем да га скрнавиш? Ти немаш право да мењаш мој рецепт и поправљаш га!“

note: type: Content of: <div><p>
en: &ldquo;But my doctor says I'm not supposed to eat salt! What can I do? Will you take out the salt for me?&rdquo;
sr: „Али мој лекар ми је рекао да не смем да једем со! Шта да радим? Да ли бисте ви могли да уместо мене одстраните со?“

note: type: Content of: <div><p>
en: &ldquo;I would be glad to do that; my fee is only $50,000.&rdquo; Since the owner has a monopoly on changes, the fee tends to be large.  &ldquo;However, right now I don't have time.  I am busy with a commission to design a new recipe for ship's biscuit for the Navy Department.  I might get around to you in about two years.&rdquo;
sr: „Биће ми драго да то урадим. Цена је само 50.000 долара.“ Пошто власник држи монопол на измене, цена је висока. „Међутим, тренутно немам времена. Заузет сам смишљањем новог рецепта за бродске колаче за Војну морнарицу. Можда ћу се позабавити твојим проблемом кроз две године.“

note: type: Content of: <div><h4>
en: Obstructing Software Development
sr: Ометање изградње софтвера

note: type: Content of: <div><p>
en: The third level of material harm affects software development.  Software development used to be an evolutionary process, where a person would take an existing program and rewrite parts of it for one new feature, and then another person would rewrite parts to add another feature; in some cases, this continued over a period of twenty years.  Meanwhile, parts of the program would be &ldquo;cannibalized&rdquo; to form the beginnings of other programs.
sr: Трећи ниво материјалне штете погађа изградњу софтвера. Изградња софтвера је била еволутивни процес, у коме би неко поново написао делове неког постојећег програма како би додао нове одлике, а онда би неко други поново написао друге делове како би додао неке друге одлике. У појединим случајевима је то трајало и по двадесет година. У међувремену, делови програма су одвајани да би се од њих стварали зачеци других програма.

note: type: Content of: <div><p>
en: The existence of owners prevents this kind of evolution, making it necessary to start from scratch when developing a program.  It also prevents new practitioners from studying existing programs to learn useful techniques or even how large programs can be structured.
sr: Постојање власника спречава овакву врсту еволуције, приморавајући програмере да почињу од нуле када развијају неки нови програм. Такође, оно спречава нове програмере да проучавају постојеће програме како би научили корисне технике или чак начине на које је могуће организовати велике програме.

note: type: Content of: <div><p>
en: Owners also obstruct education.  I have met bright students in computer science who have never seen the source code of a large program.  They may be good at writing small programs, but they can't begin to learn the different skills of writing large ones if they can't see how others have done it.
sr: Власници спречавају образовање. Сретао сам одличне студенте рачунарства који никада нису ни видели изворни код неког великог програма. Они су можда добри у писању малих програма, али они не могу почети да стичу разне вештине у писању великих програма уколико не виде како су то урадили други.

note: type: Content of: <div><p>
en: In any intellectual field, one can reach greater heights by standing on the shoulders of others.  But that is no longer generally allowed in the software field&mdash;you can only stand on the shoulders of the other people <em>in your own company</em>.
sr: У свакој интелектуалној области се могу постићи веће висине стајањем на раменима других. Али то се уопштено више не дозвољава у области софтвера. Можете да стојите само на раменима других <em>запослених у вашој фирми</em>.

note: type: Content of: <div><p>
en: The associated psychosocial harm affects the spirit of scientific cooperation, which used to be so strong that scientists would cooperate even when their countries were at war.  In this spirit, Japanese oceanographers abandoning their lab on an island in the Pacific carefully preserved their work for the invading U.S. Marines, and left a note asking them to take good care of it.
sr: Ова психолошка штета нарушава дух научне сарадње, који је био толико јак, да су научници сарађивали чак и уколико би им земље биле у рату. На пример, јапански океанографи су сачували њихов рад када су амерички маринци извршили инвазију, и оставили су поруку у којој су од њих затражили да га чувају.

note: type: Content of: <div><p>
en: Conflict for profit has destroyed what international conflict spared.  Nowadays scientists in many fields don't publish enough in their papers to enable others to replicate the experiment.  They publish only enough to let readers marvel at how much they were able to do.  This is certainly true in computer science, where the source code for the programs reported on is usually secret.
sr: Сукоб због профита је уништио оно што су међународни сукоби поштедели. Данас у многим областима научници не објављују у својим радовима онолико информација колико је потребно да би други поновили њихов експеримент. Они објављују само онолико колико је потребно да би се читаоци дивили томе колико они могу да постигну. Ово свакако важи у рачунарству, где је изворни код програма који се обзнањују обично сакривен.

note: type: Content of: <div><h4>
en: It Does Not Matter How Sharing Is Restricted
sr: Није битно како ће дељење бити ограничено

note: type: Content of: <div><p>
en: I have been discussing the effects of preventing people from copying, changing, and building on a program.  I have not specified how this obstruction is carried out, because that doesn't affect the conclusion.  Whether it is done by copy protection, or copyright, or licenses, or encryption, or <abbr title="Read-only Memory">ROM</abbr> cards, or hardware serial numbers, if it <em>succeeds</em> in preventing use, it does harm.
sr: Управо сам разматрао ефекте спречавања људи да умножавају, мењају и заснивају рад на неком програму. Међутим, нисам прецизирао како се та опструкција спроводи, јер то не утиче на закључак. Било да се она спроводи заштитом од умножавања, ауторским правима, лиценцама, шифровањем, <abbr title="Read-only Memory"><em>ROM</em></abbr> картицама или хардверским серијским бројевима, уколико је она <em>успешна</em> у спречавању употребе, она је штетна.

note: type: Content of: <div><p>
en: Users do consider some of these methods more obnoxious than others.  I suggest that the methods most hated are those that accomplish their objective.
sr: Корисници сматрају неке од тих метода мрскијим од других. Ја сматрам да су најмрскији они методи који постижу свој циљ.

note: type: Content of: <div><h4>
en: Software Should be Free
sr: Софтвер треба да буде слободан

note: type: Content of: <div><p>
en: I have shown how ownership of a program&mdash;the power to restrict changing or copying it&mdash;is obstructive.  Its negative effects are widespread and important.  It follows that society shouldn't have owners for programs.
sr: Показао сам зашто је власништво над програмом, односно моћ да се ограничи његова измена или умножавање, опструктивно. Његове негативне последице су широко распрострањене и битне. Одатле следи да друштво не би требало да дозволи да програми имају власнике.

note: type: Content of: <div><p>
en: Another way to understand this is that what society needs is free software, and proprietary software is a poor substitute.  Encouraging the substitute is not a rational way to get what we need.
sr: Други начин да се ово схвати је тај да је слободни софтвер оно што је друштву потребно, а да је власнички софтвер слаба замена за њега. Подстицање такве замене не представља рационалан начин да се обезбеди оно што је потребно.

note: type: Content of: <div><p>
en: Vaclav Havel has advised us to &ldquo;Work for something because it is good, not just because it stands a chance to succeed.&rdquo; A business making proprietary software stands a chance of success in its own narrow terms, but it is not what is good for society.
sr: Вацлав Хавел нас је саветовао да „Радимо за неки циљ зато што је добар, а не зато што има изгледа да успе.“ Делатност која производи власнички софтвер има изгледа да успе, посматрано из његовог уског угла, али то није добро за друштво.

note: type: Content of: <div><h3>
en: Why People Will Develop Software
sr: Зашто ће људи изграђивати софвтер

note: type: Content of: <div><p>
en: If we eliminate copyright as a means of encouraging people to develop software, at first less software will be developed, but that software will be more useful.  It is not clear whether the overall delivered user satisfaction will be less; but if it is, or if we wish to increase it anyway, there are other ways to encourage development, just as there are ways besides toll booths to raise money for streets. Before I talk about how that can be done, first I want to question how much artificial encouragement is truly necessary.
sr: Уколико елиминишемо ауторска права као начин подстицања људи да изграђују софтвер, испрва ће бити изграђено мање софтвера, али ће тај софтвер бити кориснији. Не може се предвидети да ли ће укупно испоручено корисничко задовољство бити мање. Али, уколико и буде такво, или уколико желимо да га у сваком случају повећамо, постоје други начини да се подстакне развој, исто као што постоје и други начини да се финансирају поправке путева, а не само преко наплатних рампи. Пре него што размотрим како би то могло да се уради, желим да се упитам колико је заиста потребан вештачки подстицај.

note: type: Content of: <div><h4>
en: Programming is Fun
sr: Програмирање је забавно

note: type: Content of: <div><p>
en: There are some lines of work that few will enter except for money; road construction, for example.  There are other fields of study and art in which there is little chance to become rich, which people enter for their fascination or their perceived value to society.  Examples include mathematical logic, classical music, and archaeology; and political organizing among working people.  People compete, more sadly than bitterly, for the few funded positions available, none of which is funded very well.  They may even pay for the chance to work in the field, if they can afford to.
sr: Постоје неке радње које ће мало ко хтети да обавља без новца: на пример, изградња путева. Постоје и области науке и уметности у којима је богаћење мало вероватно, а у које људи улазе због опчињености тим областима или њихове уочене друштвене вредности. Неки од примера су математичка логика, класична музика, археологија и политичко организовање радника. Људи се надмећу, више тужно него грчевито, за неколицину плаћених места, од којих ниједно није превише плаћено. Они чак плаћају, уколико то могу да пришуте, за могућност да раде у струци.

note: type: Content of: <div><p>
en: Such a field can transform itself overnight if it begins to offer the possibility of getting rich.  When one worker gets rich, others demand the same opportunity.  Soon all may demand large sums of money for doing what they used to do for pleasure.  When another couple of years go by, everyone connected with the field will deride the idea that work would be done in the field without large financial returns.  They will advise social planners to ensure that these returns are possible, prescribing special privileges, powers, and monopolies as necessary to do so.
sr: Таква област може трансформисати саму себе преко ноћи уколико почне да нуди могућност богаћења. Када се један радник обогати, и други захтевају исту могућност. Ускоро сви могу захтевати велике своте новца за оно што су радили из задовољства. После још неколико година, сви који су повезани са том облашћу ће се подсмевати идеји да би посао у тој области требало да се обавља без великих финансијских награда. Они ће саветовати друштвене планере да се постарају да се те награде омогуће, додељујући посебне привилегије, моћи и монополе који су за то неопходни.

note: type: Content of: <div><p>
en: This change happened in the field of computer programming in the 1980s.  In the 1970s, there were articles on &ldquo;computer addiction&rdquo;: users were &ldquo;onlining&rdquo; and had hundred-dollar-a-week habits.  It was generally understood that people frequently loved programming enough to break up their marriages.  Today, it is generally understood that no one would program except for a high rate of pay. People have forgotten what they knew back then.
sr: Оваква промена се десила у области рачунарског програмирања у осамдесетим годинама прошлог века. Седамдесетих било је новинских чланака и &ldquo;зависности од рачунара&rdquo;:, како су људи били &ldquo;стално на мрежи&rdquo;: и да су их те навике коштале стотине долара месечно. Сматрало се да су људи толико волели програмирање да би због њега растурали бракове. Данас се сматра да се тиме нико не би бавио без велике плате. Људи су заборавили оно што су тад сматрали.

note: type: Content of: <div><p>
en: When it is true at a given time that most people will work in a certain field only for high pay, it need not remain true.  The dynamic of change can run in reverse, if society provides an impetus.  If we take away the possibility of great wealth, then after a while, when the people have readjusted their attitudes, they will once again be eager to work in the field for the joy of accomplishment.
sr: Иако је тачно да ће се у одређено време већина људи бавити одређеном облашћу само за високу плату, то не мора да остане тачно. Точак промена може да се окрене и уназад, уколико га друштво тако окрене. Уколико уклонимо могућност за велико богаћење, онда ће после извесног времена, када људи буду преиспитали своје ставове, они поново бити вољни да се баве одређеном облашћу само због радости достигнућа.

note: type: Content of: <div><p>
en: The question &ldquo;How can we pay programmers?&rdquo; becomes an easier question when we realize that it's not a matter of paying them a fortune.  A mere living is easier to raise.
sr: Питање „Како да исплатимо програмере?“ постаје лакше када схватимо да се не ради о финансирању њиховог богатства. Много је лакше финансирати зарађивање за живот.

note: type: Content of: <div><h4>
en: Funding Free Software
sr: Финансирање слободног софтвера

note: type: Content of: <div><p>
en: Institutions that pay programmers do not have to be software houses.  Many other institutions already exist that can do this.
sr: Институције које исплаћују програмере не морају да буду софтверске куће. Већ сада постоје многе друге институције које то могу да ураде.

note: type: Content of: <div><p>
en: Hardware manufacturers find it essential to support software development even if they cannot control the use of the software.  In 1970, much of their software was free because they did not consider restricting it. Today, their increasing willingness to join consortiums shows their realization that owning the software is not what is really important for them.
sr: Произвођачима хардвера је од суштинске важности да подрже развој софтвера, чак и ако не могу да контролишу употребу софтвера. Године 1970. је доста њиховог софтвера било слободно јер они нису имали намеру да га ограниче. Данас њихова растућа спремност да се придруже конзорцијумима показује њихов став да власништво над софтвером није оно што им је најважније.

note: type: Content of: <div><p>
en: Universities conduct many programming projects.  Today they often sell the results, but in the 1970s they did not.  Is there any doubt that universities would develop free software if they were not allowed to sell software? These projects could be supported by the same government contracts and grants that now support proprietary software development.
sr: Универзитети спроводе много програмерских пројеката. У данашње време они често продају резултате, али то нису чинили седамдесетих година двадесетог века. Ван сваке сумње, универзитети би развијали слободни софтвер уколико им не би било дозвољено да продају софтвер. Овакви пројекти би могли да се подрже истоветним државним уговорима и субвенцијама као што су они који сада подржавају развој власничког софтвера.

note: type: Content of: <div><p>
en: Programmers writing free software can make their living by selling services related to the software.  I have been hired to port the <a href="/software/gcc/">GNU C compiler</a> to new hardware, and to make user-interface extensions to <a href="/software/emacs/">GNU Emacs</a>.  (I offer these improvements to the public once they are done.)  I also teach classes for which I am paid.
sr: Програмери који пишу слободни софтвер могу да зарађују за живот продајом услуга које су у вези са софтвером. Мене су ангажовали да прилагодим <a href="/software/gcc/">ГНУ-ов преводилац за Це</a> новом хардверу и да додам проширења корисничке спреге <a href="/software/emacs/">ГНУ-овом Емаксу</a>. (Та побољшања сам понудио јавности када су била завршена.) Такође држим предавања за која добијам хонорар.

note: type: Content of: <div><p>
en: I am not alone in working this way; there is now a successful, growing corporation which does no other kind of work.  Several other companies also provide commercial support for the free software of the GNU system. This is the beginning of the independent software support industry&mdash;an industry that could become quite large if free software becomes prevalent.  It provides users with an option generally unavailable for proprietary software, except to the very wealthy.
sr: У овоме нисам усамљен: данас постоји једна успешна фирма која не обавља другу врсту посла. И неке друге фирме такође обезбеђују комерцијалну подршку за слободни софтвер система ГНУ. То је почетак независне индустрије софтверске подршке, која би могла да веома ојача уколико би преовлађивао слободни софтвер. Она корисницима пружа могућност која код власничког софтвера није доступна, осим веома имућнима.

note: type: Content of: <div><p>
en: New institutions such as the <a href="/fsf/fsf.html">Free Software Foundation</a> can also fund programmers.  Most of the Foundation's funds come from users buying tapes through the mail.  The software on the tapes is free, which means that every user has the freedom to copy it and change it, but many nonetheless pay to get copies.  (Recall that &ldquo;free software&rdquo; refers to freedom, not to price.)  Some users who already have a copy order tapes as a way of making a contribution they feel we deserve.  The Foundation also receives sizable donations from computer manufacturers.
sr: Нове институције, као што је <a href="/fsf/fsf.html">Задужбина за слободни софтвер</a>, такође могу да финансирају програмере. Већина њених средстава потиче од корисника који купују траке преко поште. Софтвер на тракама је слободан, што значи да је сваком кориснику пружена слобода умножавања и измене софтвера, али и поред тога многи плаћају своје примерке. (Подсетимо се да се „слободни софтвер“ односи на слободу, а не на цену.) Траке наручују и неки корисници који већ поседују примерке, јер сматрају да заслужујемо прилог који нам на тај начин дају. Задужбина такође прима значајне прилоге од произвођача рачунара.

note: type: Content of: <div><p>
en: The Free Software Foundation is a charity, and its income is spent on hiring as many programmers as possible.  If it had been set up as a business, distributing the same free software to the public for the same fee, it would now provide a very good living for its founder.
sr: Задужбина за слободни софтвер је добротворна организација, и њен прилог се троши на запошљавање што већег броја програмера. Да је она организована као делатност, која расподељује исти слободни софтвер јавности за исту цену, сада би обезбеђивала пристојан живот њеном оснивачу.

note: type: Content of: <div><p>
en: Because the Foundation is a charity, programmers often work for the Foundation for half of what they could make elsewhere.  They do this because we are free of bureaucracy, and because they feel satisfaction in knowing that their work will not be obstructed from use.  Most of all, they do it because programming is fun.  In addition, volunteers have written many useful programs for us.  (Even technical writers have begun to volunteer.)
sr: Због тога што је Задужбина добротворна организација, програмери често за њу раде за упола мање него што би могли да зараде другде. Они то раде зато што у њој нема бирократије и зато што им сазнање да употреба њиховог дела неће бити спречавана пружа задовољство. Пре свега, они раде јер је програмирање забавно. Поред овога, добровољци су за нас написали много корисних програма. (Одскора су чак и технички писци почели да раде добровољно.)

note: type: Content of: <div><p>
en: This confirms that programming is among the most fascinating of all fields, along with music and art.  We don't have to fear that no one will want to program.
sr: Ово потврђује да је програмирање, уз музуку и уметност, једна од најфасцинантнијих области. Не морамо да страхујемо да нико неће желети да програмира.

note: type: Content of: <div><h4>
en: What Do Users Owe to Developers?
sr: Шта корисници дугују градитељима?

note: type: Content of: <div><p>
en: There is a good reason for users of software to feel a moral obligation to contribute to its support.  Developers of free software are contributing to the users' activities, and it is both fair and in the long-term interest of the users to give them funds to continue.
sr: Постоји оправдан разлог зашто би корисници софтвера требало да осећају моралну обавезу да га подрже. Градитељи слободног софтвера дају прилог активностима тих корисника, а правично је и уједно у дугорочном интересу корисника да им они дају средства да са тим наставе.

note: type: Content of: <div><p>
en: However, this does not apply to proprietary software developers, since obstructionism deserves a punishment rather than a reward.
sr: Међутим, ово се не односи на градитеље власничког софтвера, јер опструкционизам заслужује казну, а не награду.

note: type: Content of: <div><p>
en: We thus have a paradox: the developer of useful software is entitled to the support of the users, but any attempt to turn this moral obligation into a requirement destroys the basis for the obligation.  A developer can either deserve a reward or demand it, but not both.
sr: Тако имамо парадокс: градитељ корисног софтвера има право на подршку корисника, али било какав покушај да се ова морална обавеза претвори у захтев уништава основу те обавезе. Градитељ може или да заслужи награду или да је захтева, али не и једно и друго.

note: type: Content of: <div><p>
en: I believe that an ethical developer faced with this paradox must act so as to deserve the reward, but should also entreat the users for voluntary donations.  Eventually the users will learn to support developers without coercion, just as they have learned to support public radio and television stations.
sr: Верујем да градитељ који је етичан мора, суочен са овим парадоксом, да дела тако да заслужи награду, али би такође требало и да замоли кориснике за добровољне прилоге. Са временом ће корисници научити да подрже градитеље без принуде, на исти начин на који су научили да подрже јавне радио и телевизијске станице.

note: type: Content of: <div><h3>
en: What Is Software Productivity?
sr: Шта је софтверска продуктивност?

note: type: Content of: <div><p>
en: If software were free, there would still be programmers, but perhaps fewer of them.  Would this be bad for society?
sr: Програмера би било и када би софтвер био слободан, али можда у мањем броју. Да ли би то било лоше по друштво?

note: type: Content of: <div><p>
en: Not necessarily.  Today the advanced nations have fewer farmers than in 1900, but we do not think this is bad for society, because the few deliver more food to the consumers than the many used to do.  We call this improved productivity.  Free software would require far fewer programmers to satisfy the demand, because of increased software productivity at all levels:
sr: Не би морало да буде лоше. У данашње време у напредним земљама је мање сељака него 1900. године, али се то не сматра лошим по друштво, јер неколицина њих пружа потрошачима више хране него што је то могло мноштво. То се назива повећаном продуктивношћу. Слободном софтверу би било потребно много мање програмера да задовољи потражњу, и то због повећане софтверске продуктивности на свим нивоима:

note: type: Content of: <div><ul><li>
en: Wider use of each program that is developed.
sr: Већа распрострањеност сваког програма који се изграђује.

note: type: Content of: <div><ul><li>
en: The ability to adapt existing programs for customization instead of starting from scratch.
sr: Могућност да се повећа прилагодљивост постојећих програма уместо писања нових од почетка.

note: type: Content of: <div><ul><li>
en: Better education of programmers.
sr: Боља обука програмера.

note: type: Content of: <div><ul><li>
en: The elimination of duplicate development effort.
sr: Спречавање удвостручавања градитељских напора.

note: type: Content of: <div><p>
en: Those who object to cooperation claiming it would result in the employment of fewer programmers are actually objecting to increased productivity.  Yet these people usually accept the widely held belief that the software industry needs increased productivity.  How is this?
sr: Они који се противе сарадњи јер би она довела до смањења броја запослених програмера уствари се противе повећању продуктивности. И поред тога они обично прихватају распрострањено мишљење да је индустрији софтвера потребна повећана продуктивност. Како је то могуће?

note: type: Content of: <div><p>
en: &ldquo;Software productivity&rdquo; can mean two different things: the overall productivity of all software development, or the productivity of individual projects.  Overall productivity is what society would like to improve, and the most straightforward way to do this is to eliminate the artificial obstacles to cooperation which reduce it.  But researchers who study the field of &ldquo;software productivity&rdquo; focus only on the second, limited, sense of the term, where improvement requires difficult technological advances.
sr: „Софтверска продуктивност“ може да означава две различите ствари: укупну продуктивност свих изградњи софтвера или продуктивност појединачних пројеката. Укупна продуктивност је оно што би друштво желело да побољша, а најпростији начин да се то уради јесте да се уклоне вештачке препреке које смањују сарадњу. Међутим, они који проучавају област „софтверске продуктивности“ се усредсређују на друго, ограничено значење овог израза, у ком побољшање захтева компликоване технолошке помаке.

note: type: Content of: <div><h3>
en: Is Competition Inevitable?
sr: Да ли је надметање неизбежно?

note: type: Content of: <div><p>
en: Is it inevitable that people will try to compete, to surpass their rivals in society? Perhaps it is.  But competition itself is not harmful; the harmful thing is <em>combat</em>.
sr: Да ли је надметање зарад престизања супарника у друштву неизбежно? Вероватно јесте. Али надметање само по себи није лоше. Оно што је лоше је <em>борба</em>.

note: type: Content of: <div><p>
en: There are many ways to compete.  Competition can consist of trying to achieve ever more, to outdo what others have done.  For example, in the old days, there was competition among programming wizards&mdash;competition for who could make the computer do the most amazing thing, or for who could make the shortest or fastest program for a given task.  This kind of competition can benefit everyone, <em>as long as</em> the spirit of good sportsmanship is maintained.
sr: Постоје многи начини да се надмеће. Надметање се може састојати у покушају да се постигне још више, да се уради више и боље од других. На пример, у старо добро време су постојала надметања програмерских „чаробњака“ — надметања ко ће постићи невероватније ствари на рачунару, или ко може да направи најкраћи или најбржи програм за одређен задатак. Оваква врста надметања може да користи свима, <em>све док се</em> одржава спортски дух.

note: type: Content of: <div><p>
en: Constructive competition is enough competition to motivate people to great efforts.  A number of people are competing to be the first to have visited all the countries on Earth; some even spend fortunes trying to do this.  But they do not bribe ship captains to strand their rivals on desert islands.  They are content to let the best person win.
sr: Конструктивно надметање је довољно да подстакне људе на велика дела. Неколико људи се надмеће око тога ко ће бити први човек који је посетио све државе на Земљи. Неки су покушавајући да то ураде потрошили читава богатства. Али они не подмићују капетане бродова да насуку њихове супарнике на напуштена острва. Они су задовољни пуштањем да бољи победи.

note: type: Content of: <div><p>
en: Competition becomes combat when the competitors begin trying to impede each other instead of advancing themselves&mdash;when &ldquo;Let the best person win&rdquo; gives way to &ldquo;Let me win, best or not.&rdquo; Proprietary software is harmful, not because it is a form of competition, but because it is a form of combat among the citizens of our society.
sr: Надметање се претвара у борбу онда када они који се надмећу почну да ометају једни друге уместо да лично напредују, то јест онда када принцип „Нека најбољи победи“ устукне пред принципом „Дај ми да победим, без обзира на то какав сам“. Власнички софтвер је штетан не зато што је облик надметања, већ зато што је облик борбе између грађана нашег друштва.

note: type: Content of: <div><p>
en: Competition in business is not necessarily combat.  For example, when two grocery stores compete, their entire effort is to improve their own operations, not to sabotage the rival.  But this does not demonstrate a special commitment to business ethics; rather, there is little scope for combat in this line of business short of physical violence.  Not all areas of business share this characteristic.  Withholding information that could help everyone advance is a form of combat.
sr: Сарадња између делатности не мора обавезно да буде борба. На пример, кад се две бакалнице надмећу, сав њихов напор лежи у побољшању њиховог посла, а не у саботирању ривала. Али ово није знак посебне оданости пословној етици. То је пре последица тога да нема много простора за борбу у тој врсти посла изван физичког насиља. Ову црту не деле све врсте делатности. Скривање информација које би свима помогле да напредују представља облик борбе.

note: type: Content of: <div><p>
en: Business ideology does not prepare people to resist the temptation to combat the competition.  Some forms of combat have been banned with antitrust laws, truth in advertising laws, and so on, but rather than generalizing this to a principled rejection of combat in general, executives invent other forms of combat which are not specifically prohibited.  Society's resources are squandered on the economic equivalent of factional civil war.
sr: Пословна идеологија не припрема људе да одоле искушењу да се боре против конкуренције. Неки облици борбе су забрањени антимонополским законима, законима о оглашавању који захтевају истинитост информација, итд. Међутим, уместо да прошире ово до одбијања борбе у општем смислу, извршни директори измишљају друге облике борбе који нису експлицитно забрањени. Друштвени ресурси се траће на економски облик фракционашког грађанског рата.

note: type: Content of: <div><h3>
en: &ldquo;Why Don't You Move to Russia?&rdquo;
sr: „Пресели се у Русију!“

note: type: Content of: <div><p>
en: In the United States, any advocate of other than the most extreme form of laissez-faire selfishness has often heard this accusation.  For example, it is leveled against the supporters of a national health care system, such as is found in all the other industrialized nations of the free world.  It is leveled against the advocates of public support for the arts, also universal in advanced nations.  The idea that citizens have any obligation to the public good is identified in America with Communism.  But how similar are these ideas?
sr: У Сједињеним државама, свако ко заступа било какав став који је различит од најекстремнијег себичног конформизма често трпи овакве оптужбе. На пример, оне су уперене против присталица националног система здравствене заштите, који постоји у свим другим индустријализованим нацијама слободног света. Оне су уперене против заступника друштвеног спонзорисања уметника, што је такође уобичајено у напредним земљама. Идеја о томе да грађани имају било какву обавезу према друштвеном просперитету се у Америци сматра комунизмом. Али колико су те идеје заиста сличне?

note: type: Content of: <div><p>
en: Communism as was practiced in the Soviet Union was a system of central control where all activity was regimented, supposedly for the common good, but actually for the sake of the members of the Communist party. And where copying equipment was closely guarded to prevent illegal copying.
sr: Комунизам је, у оном облику у ком је примењен у Совјетском савезу, био систем централизоване контроле, где су све активности биле надгледане, наводно ради општег добра, а уствари за рачун чланова Комунистичке партије. Опрема за умножавање је била строго надгледана да би се избегло нелегално умножавање.

note: type: Content of: <div><p>
en: The American system of software copyright exercises central control over distribution of a program, and guards copying equipment with automatic copying-protection schemes to prevent illegal copying.
sr: Амерички систем интелектуалне својине представља централизовану контролу над расподелом програма, и надгледа опрему за умножавање уз помоћ аутоматских шема за заштиту од умножавања да би спречио нелегално умножавање.

note: type: Content of: <div><p>
en: By contrast, I am working to build a system where people are free to decide their own actions; in particular, free to help their neighbors, and free to alter and improve the tools which they use in their daily lives.  A system based on voluntary cooperation and on decentralization.
sr: Насупрот овоме, ја радим на изградњи система у коме ће људи бити слободни да одлучују о својим поступцима. Конкретно, имаће слободу помагања својим ближњима и слободу измене и побољшања алата које свакодневно користе. То је систем заснован на добровољној сарадњи и децентрализацији.

note: type: Content of: <div><p>
en: Thus, if we are to judge views by their resemblance to Russian Communism, it is the software owners who are the Communists.
sr: Према томе, уколико ћемо процењивати ставове по њиховој сличности са руским комунизмом, онда су власници софтвера комунисти.

note: type: Content of: <div><h3>
en: The Question of Premises
sr: Питање премиса

note: type: Content of: <div><p>
en: I make the assumption in this paper that a user of software is no less important than an author, or even an author's employer.  In other words, their interests and needs have equal weight, when we decide which course of action is best.
sr: У овом тексту претпостављам да корисник софтвера није мање важан од аутора тог софтвера или ауторовог послодавца. Другим речима, њихови интереси и потребе су подједнако важни при одлучивању о томе шта је најбоље предузети.

note: type: Content of: <div><p>
en: This premise is not universally accepted.  Many maintain that an author's employer is fundamentally more important than anyone else.  They say, for example, that the purpose of having owners of software is to give the author's employer the advantage he deserves&mdash;regardless of how this may affect the public.
sr: Ова премиса није општеприхваћена. Многи остају при ставу да је ауторов послодавац суштински важнији од било кога другог. Они, на пример, кажу да је сврха постојања власника софтвера да се ауторовом послодавцу пружи предност коју заслужује, без обзира на то како то може утицати на јавност.

note: type: Content of: <div><p>
en: It is no use trying to prove or disprove these premises.  Proof requires shared premises.  So most of what I have to say is addressed only to those who share the premises I use, or at least are interested in what their consequences are.  For those who believe that the owners are more important than everyone else, this paper is simply irrelevant.
sr: Не вреди покушавати да се ове премисе докажу или оповргну. За доказ су потребне заједничке премисе. Зато је већина онога о чему говорим намењена само онима који деле премисе које ја користим, или су барем заинтересовани за то какве су њихове последице. За оне који сматрају да су власници важнији од било чега другог, овај текст је сасвим небитан.

note: type: Content of: <div><p>
en: But why would a large number of Americans accept a premise that elevates certain people in importance above everyone else? Partly because of the belief that this premise is part of the legal traditions of American society.  Some people feel that doubting the premise means challenging the basis of society.
sr: Зашто би велики број Американаца прихватао премису која одређене људе издиже изнад других? Делом због тога што се сматра да је ова премиса део правничке традиције америчког друштва. Неки су мишљења да преиспитивање премисе представља угрожавање друштвених основа.

note: type: Content of: <div><p>
en: It is important for these people to know that this premise is not part of our legal tradition.  It never has been.
sr: Важно је да такви људи знају да ова премиса није део наше правничке традиције. Она то никада није ни била.

note: type: Content of: <div><p>
en: Thus, the Constitution says that the purpose of copyright is to &ldquo;promote the Progress of Science and the useful Arts.&rdquo; The Supreme Court has elaborated on this, stating in <em>Fox Film v. Doyal</em> that &ldquo;The sole interest of the United States and the primary object in conferring the [copyright] monopoly lie in the general benefits derived by the public from the labors of authors.&rdquo;
sr: Тако, Устав<sup><a href="#TransNote1">[1]</a></sup> говори да је сврха ауторских права да „подстакну напредак науке и корисних вештина.“ Врховни суд је ово образложио доносећи пресуду у случају „Фокс Филм против Дојала“ на следећи начин: „Једини интерес Сједињених држава и основни приговор предаји монопола [над ауторским правима] лежи у општим користима рада аутора јавности.“

note: type: Content of: <div><p>
en: We are not required to agree with the Constitution or the Supreme Court.  (At one time, they both condoned slavery.)  So their positions do not disprove the owner supremacy premise.  But I hope that the awareness that this is a radical right-wing assumption rather than a traditionally recognized one will weaken its appeal.
sr: Од нас се не захтева да се слажемо са Уставом или Врховним судом. (Обоје су својевремено бранили ропство.) Дакле, њихови ставови не осуђују премису о суверености власника. Али, ја се надам да ће свест о томе да је ово екстремна десничарска премиса, а не она која је у складу са традицијом, ослабити њен значај.

note: type: Content of: <div><h3>
en: Conclusion
sr: Закључак

note: type: Content of: <div><p>
en: We like to think that our society encourages helping your neighbor; but each time we reward someone for obstructionism, or admire them for the wealth they have gained in this way, we are sending the opposite message.
sr: Ми волимо да мислимо да наше друштво охрабрује помагање ближњем, али сваки пут када наградимо неког за опструкционизам или када смо задивљени богатством које је стекао на овај начин, уствари шаљемо супротну поруку.

note: type: Content of: <div><p>
en: Software hoarding is one form of our general willingness to disregard the welfare of society for personal gain.  We can trace this disregard from Ronald Reagan to Dick Cheney, from Exxon to Enron, from failing banks to failing schools.  We can measure it with the size of the homeless population and the prison population.  The antisocial spirit feeds on itself, because the more we see that other people will not help us, the more it seems futile to help them.  Thus society decays into a jungle.
sr: Присвајање софтвера је један облик наше опште воље да занемаримо добробит друштва зарад личне користи. Можемо да пратимо ово занемаривање од Роналда Регана до Дика Чејнија, од Ексона до Енрона, од пропалих банака до пропалих школа. Можемо да га меримо бројем бескућника и затвореника. Антидруштвени дух се храни самим собом, јер што више увиђамо да нам други неће помоћи, више нам изгледа узалудно да му помажемо. Тако друштво копни у џунглу.

note: type: Content of: <div><p>
en: If we don't want to live in a jungle, we must change our attitudes.  We must start sending the message that a good citizen is one who cooperates when appropriate, not one who is successful at taking from others.  I hope that the free software movement will contribute to this: at least in one area, we will replace the jungle with a more efficient system which encourages and runs on voluntary cooperation.
sr: Ако не желимо да живимо у џунгли, морамо да променимо наш став. Морамо да почнемо да шаљемо поруку да је добар грађанин онај који сарађује када је прикладно, а не онај који је успешан у узимању од других. Надам се да ће покрет за слободни софтвер допринети овоме: макар у једној области, заменићемо џунглу ефикаснијим системом који подстиче добровољну сарадњу и од ње зависи.

note: type: Content of: <div><h3>
en: Footnotes
sr: Фусноте

note: type: Content of: <div><ol><li>
en: The word &ldquo;free&rdquo; in &ldquo;free software&rdquo; refers to freedom, not to price; the price paid for a copy of a free program may be zero, or small, or (rarely) quite large.
sr: Реч „слободно“<sup><a href="#TransNote2">[2]</a></sup> се односи на слободу, а не на цену. Цена примерка слободног програма може да буде нулта, али и мала или (ретко) веома велика.

note: type: Content of: <div><ol><li>
en: The issues of pollution and traffic congestion do not alter this conclusion.  If we wish to make driving more expensive to discourage driving in general, it is disadvantageous to do this using toll booths, which contribute to both pollution and congestion.  A tax on gasoline is much better.  Likewise, a desire to enhance safety by limiting maximum speed is not relevant; a free-access road enhances the average speed by avoiding stops and delays, for any given speed limit.
sr: Питања загађења и закрчења саобраћаја не мењају овај закључак. Ако желимо да поскупимо вожњу да бисмо је у потпуности спречили, није добро то учинити преко наплатних станица, које доприносе и загађењу и закрчењу. Порез на бензин је много боље решење. Исто, жеља за повећањем безбедности смањењем брзине није од значаја; пут са слободним приступом побољшава средњу брзину избегавањем заустављања и чекања, при било којем ограничењу брзине.

note: type: Content of: <div><ol><li>
en: One might regard a particular computer program as a harmful thing that should not be available at all, like the Lotus Marketplace database of personal information, which was withdrawn from sale due to public disapproval.  Most of what I say does not apply to this case, but it makes little sense to argue for having an owner on the grounds that the owner will make the program less available.  The owner will not make it <em>completely</em> unavailable, as one would wish in the case of a program whose use is considered destructive.
sr: Могли бисмо да сматрамо конкретни рачунарски програм штетном ствари која уопште не би ни требало да буде доступна, као што је то база личних података Лотусова Пијаца, која је повучена из продаје због јавног негодовања. Већина оног што ја тврдим се не односи на овај случај, али нема смисла расправљати треба ли имати власнике или не само на оснвову тога што ће власник програм учинити мање доступним. Власник га неће учинити <em>сасвим</em> недоступним, као што би се желело у случају програма чија употреба се сматра штетном.

note: TRANSLATORS: Use space (SPC) as msgstr if you don't have notes. type: Content of: <div>
en: *GNUN-SLOT: TRANSLATOR'S NOTES*
sr: <b>Примедбе преводиоца:</b>
    <ol>
    <li id="TransNote1">Мисли се на устав и Врховни суд САД. [СР]</li>
    <li id="TransNote2">У енглеском оригиналу: „free“ — израз који означава и слободу и бесплатност. [СР]</li>
    </ol>

note: type: Content of: <div><div><p>
en: Please send general FSF &amp; GNU inquiries to <a href="mailto:gnu@gnu.org">&lt;gnu@gnu.org&gt;</a>.  There are also <a href="/contact/">other ways to contact</a> the FSF.  Broken links and other corrections or suggestions can be sent to <a href="mailto:webmasters@gnu.org">&lt;webmasters@gnu.org&gt;</a>.
sr: Молимо вас да шаљете питања у вези са ЗСС-ом и ГНУ-ом на адресу <a href="mailto:gnu@gnu.org">&lt;gnu@gnu.org&gt;</a>. Постоје и <a href="/contact/">други начини да се обратите</a> ЗСС-у.  Молимо вас да шаљете неисправне везе и друге исправке (или предлоге) на адресу <a href="mailto:mailto:webmasters@gnu.org">&lt;mailto:webmasters@gnu.org&gt;</a>.

note: type: Content of: <div><p>
en: This page is licensed under a <a rel="license" href="http://creativecommons.org/licenses/by-nd/4.0/">Creative Commons Attribution-NoDerivatives 4.0 International License</a>.
sr: Ова страна је лиценцирана под условима лиценце <a rel="license" href="http://creativecommons.org/licenses/by-nd/4.0/deed.sr">Creative Commons Ауторство-Без прерада 4.0</a>.

note: TRANSLATORS: Use space (SPC) as msgstr if you don't want credits. type: Content of: <div><div>
en: *GNUN-SLOT: TRANSLATOR'S CREDITS*
sr: <b>Превод:</b>
    <a href="http://alas.matf.bg.ac.rs/~mr99164/index.php">Страхиња Радић</a>,
    <a href="http://alas.matf.bg.ac.rs/~mr99164/posta.php"><em>vilinkamen</em>
    на серверу <em>mail.ru</em></a>, 2008.

note: timestamp start type: Content of: <div><p>
en: Updated:
sr: Ажурирано:
